Справа № 607/22855/25
Суддя: Гуменний П. П.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2025 Справа №607/22855/25 Провадження №2-а/607/835/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гуменного П.П.,

секретаря с/з Захарчич Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Данильчук Назарій Богданович до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови серії ЕНА №5997351 від 23.10.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

за участю: представника позивача Данильчука Н.Б., -

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Данильчук Н.Б. звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови серії ЕНА №5997351 від 23.10.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень.

Вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Зокрема зазначив, що 23.10.2025 о 10:32 у с. Солоне, по вул. Зелена, він не керував транспортним засобом. Так, дійсно, він був присутній в той момент там, але не був водієм та не керував транспортним засобом, а отже і не може являтись суб`єктом інкримінованого йому правопорушення. Фактично водієм була інша особа, яка покинула його і автомобіль. Жодних доказів, що саме він керував автомобілем у відповідача немає, та не може бути. Крім того вказав, що йому не було роз`яснено права, передбачені ст.268 КУпАП

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати постанову серії ЕНА №5997351 від 23.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

2. Рух справи.

2.1. Ухвалою суду від 03.11.2025 відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Данильчук Назарій Богданович до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови серії ЕНА №5997351 від 23.10.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

2.2. 07.11.2025 на адресу суду надійшов письмовий відзив від Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач позов не визнає, заперечує проти нього та просить суд відмовити у його задоволенні.

Зокрема вказано, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, оскільки зупинивши транспортний засіб, поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Водій транспортного засобу під час перевірки документів працівником поліції не виконав вимоги пункту 2.1.а ПДР України, а саме - не пред`явив на вимогу посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Такі дії, на думку відповідача, свідчать про порушення встановленого порядку керування транспортними засобами та створюють передумови для неконтрольованого перебування за кермом осіб, які можуть не мати права на керування.

Вважає, що дії водія слід розцінювати як свідоме невиконання вимог законодавства у сфері безпеки дорожнього руху, що підриває дисципліну на дорогах і може мати негативні наслідки для безпеки інших учасників дорожнього руху.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення поліцейським було роз`яснено позивачеві його права, як громадянина України передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та відповідно до вимог ст. ст. 278,279 КУпАП.

До відзиву представник відповідача також долучив відеозапис вказаних подій із нагрудної камери працівника поліції.

Отже, на думку представника відповідача, оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до об`єктивних обставин справи, тому у задоволенні позову слід відмовити.

3. Позиція сторін у судовому засіданні.

3.1. Представник позивач адвокат Данильчук Н.Б. у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви, просив її задовольнити.

3.2. Представник відповідача Куриляк М.Г. у відзиві на позовну заяву, окрім іншого просила розгляд справи проводити без участі представника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

За наявності вказаних обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача, який подав заяву про розгляд справи без його участі.

4. Норми законодавства, якими керується суд при вирішенні даної позовної заяви.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання ми технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Положеннями статті 283 КУпАП закріплено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху).

Згідно з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч.4 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспорного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок переміщення траснпортного засобу в просторі. Експлуатація траснпортного засобу передбачає його використання за призначенням, тобто з метою керування.

Згідно ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

5. Установлені судом факти, необхідні для вирішення позовної заяви.

5.1. У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5997351 від 23.10.2025, складеної поліцейським відділення поліції №4 (м. Заліщики) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області Горбач В.Ю. зазначено: «23.10.2025 о 10:32 в с. Солоне, вул. Зелена водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1.а ПДР керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.126 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.».

5.2. До відзиву на позовну заяву представником відповідача було долучено відеозапис із нагрудної камери працівників поліції №856655.

Слід зазначити, що вказаний відеозапис розпочинається із того моменту, коли працівник поліції стоїть поряд із транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 .

За кермом вказаного транспортного засобу водія не було, поряд із вказаним транспортним засобом перебував позивач, який надав документи на ім`я ОСОБА_1 . Під час розмови працівник поліції запитує хто є власником вказаного транспортного засобу та просить надати військово облікові документи.

Тобто слід зробити висновок, що вказаний відеозапис не містить доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

6.Висновки суду.

Застосовуючи вищевказані норми закону до установлених фактів, судом встановлено, щона долученому до відзиву відеозаписі не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинки його поліцейськими, будь-яких інших об`єктивних доказів, які б підтверджували вказані обставини не долучено, застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, приходжу до висновку про те, що факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_2 23.10.2025 о 10:32 в АДРЕСА_1 не доведено.

З огляду на вказане, суд не вбачає доведеною винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.4 ст. 126 КУпАП.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Оскільки вимоги позивача судом задоволено, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 9, 10, 245, 252 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Данильчук Назарій Богданович до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5997351 від 23.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, , адреса місця знаходження: вул. Валова, 11 м. Тернопіль, 46001.

Головуючий Гуменний П.П.