Справа № 580/6847/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року справа № 580/6847/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним рішення,

УСТАНОВИВ:

17.06.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (49005, м.Дніпро, пров.Феодосія Макаревського, буд.1а; )(далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 15.11.2024 про не визнання його особою з інвалідністю ІІ групи.

Обґрунтовуючи позов зазначив, що відповідач безпідставно прийняв спірне рішення.

Протоколом автоматичного розподілу справа надійшла до розгляду судді Каліновській А.В. Ухвалою від 07.07.2025 суддя прийняла позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 04.09.2025 зобов`язано відповідача надати суду належним чином завірені копії усіх документів, на підставі яких прийнято рішення від 15.11.2024 про невизнання позивача, зокрема, протокол засідання комісії, рішення, акт огляду МСЕК, запрошення на засідання комісії та докази його направлення, а також інші документи, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення. До отримання вказаних вище документів суд зупинив провадження.

26.09.2025 відповідач подав відзив з проханням відмовити у задоволенні позову повністю. Стверджує, що виконав в межах владних повноважень доручення РНБОУ, СБУ, НПУ та ДБР та виявив безпідставність встановлення позивачу групи інвалідності, оскільки його захворювання не відповідали умовам її призначення.

14.10.2025 надійшла відповідь на відзив позивача з проханням позов задовольнити, оскільки відповідач порушив процедуру прийняття відповідного рішення. Також просив урахувати судову практику в подібній категорії справ.

Оскільки обставини, які стали підставою для зупинення провадження, суд вирішив поновити провадження у справі ухвалою від 13.11.2025.

20.11.2025 керівник апарату Черкаського окружного адміністративного суду у зв`язку із перебуванням Каліновської А.В. у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років призначив повторний автоматичний розподіл справи. Справа за результатом повторного авторозподілу надійшла до судді Бабич Анжеліки Миколаївни. Тому ухвалою від 24.11.2025 суддя прийняла справу до свого провадження та продовжила судовий розгляд справи правилами спрощеного письмового провадження.

Усі подані документи суд долучив до матеріалів адміністративної справи. У зв`язку з відсутністю обґрунтованих клопотань сторін провести відкриті судові засідання, суд вирішив справу розглянути в письмовому провадженні.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до паспорта громадянина України НОМЕР_2 позивач 28.05.1982р.н.

Консультативним заключенням хірурга від 07.02.2018 до амбулаторної картки позивача №90105 від 03.11.2017 підтверджено за наслідком встановленого діагнозу: Т93.2 «Віддалені наслідки інших переломів нижньої кінцівки»,- призначено направлення на МСЕК для продовження листа непрацездатності. Таке ж консультативне заключення оформлені від 13.11.2017, 20.11.2017, 24.11.2017, 04.12.2017, 14.12.2017, 23.12.2017, 02.01.2018, 22.01.2018, 30.01.2018, 07.02.2018. Скарги на біль у зв`язку зі вказаним діагнозом зафіксовані завідувачем відділення хірургії в медичній карті за 14.02.2018, 19.02.2018, 21.03.2018. Випискою №252 денного стаціонару КНП «ЧЕРКАСЬКА МІСЬКА КОНСУЛЬТАТИВНО-ДІАГНОСТІЧНА ПОЛІКЛІННІКА» підтверджується перебування позивача на денному стаціонарі 18.02.2021-26.02.2021.

У медичній карті амбулаторного хворого (позивача) вказано про його перебування в стані тимчасової непрацездатності протягом таких періодів: 14.05.2013-16.10.2013, 08.12.2014-12.12.2014, 08.10.2017-03.11.2017, 04.11.2017-13.11.2017, 20.11.2017-24.11.2017, 25.11.2017-04.12.2017, 05.12.2017-14.12.2017, 15.12.2017-23.12.2017.

Обласна МСЕК №2 видала 15.02.2018 позивачу довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №878606 за результатом первинного огляду про встановлення йому статусу особи ІІ групи інвалідності безтерміново. Причиною інвалідності зазначено загальне захворювання з урахуванням опорно-рухового апарату. У висновку про умови та характер праці вказано про працепристосування. У рекомендаціях вказано про необхідність стаціонарного лікування в травматологічному відділенні.

Згідно з протоколом засідання МСЕК №3 від 26.10.2020 щодо позивача, як прокурора з ІІ групою інвалідністю безстроково, установлений діагноз: консолідований перелом кісток правої гомілки, стан після якого з наявністю металевих фіксаторів; згинально-розгинальна контрактура правого гомілкоступеневого суглобу; вторинний остеопороз кісто правої гомілки; значне порушення функції.

15.02.2018 та 24.05.2021 щодо позивач складені індивідуальні програми реабілітації.

23.04.2021 для позивача складений консультативний висновок спеціаліста зі встановленням діагнозу: «М19.27 Вторинний артроз інших суглобів, ділянка гомілковостопного суглоба та стопа. Післятравматичний дефартроз 3 ступеню правого голінно-ступневого суглобу з функціонально невірною установкою стопи, больовий синдром, згинально-розгинальна контрактура, значне порушення функції опори та ходи.»

У періоді 31.01.2022-07.02.2022 складено виписку №1774 про проведене лікування позивача за загальним станом середнього ступеня тяжкості.

Указом Президента України від 22 жовтня 2024 року №732/2024 введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22 жовтня 2024 року «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» (далі - Рішення РНБО від 22.10.2024), яким рекомендовано Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення. Підпунктом «б» п. 2 Рішення РНБО від 22.10.2024 делеговано Кабінету Міністрів України забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочі групи із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів.

21.10.2024 Головне слідче бюро ДБР розпочало досудове розслідування кримінального провадження « 0000923 за ознаками кримінальних порушень, передбачених ч.5 ст.190, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.4 ст.358 КК України щодо отримання службовцями на підставі неправдивих відомостей інвалідності.

Вказані правоохоронні органи звернулися з відповідними листами до відповідача. 08.11.2024 та 12.11.2024 МОЗ України, опрацювавши листи СБУ від 04.11.2024 №14/1-6971 та ДБР від 06.11.2024 №10-2-02-01-27449 щодо перевірки підстав для встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів і місцевого самоврядування, доручило відповідачу листами вих.№25/42780/2-24, №25/42372/2-24 провести перевірки та прийняти рішення. У наданому переліку посадових осіб зазначений і позивач.

15.11.2024 відповідач склав заочно довідку про невизнання позивача інвалідом.

Листом від 15.04.2015 №56-23/08/-144 відповідач повідомив позивачу, що на її засіданні 26.10.2020 на виконання вимог Генеральної прокуратури проведена перевірка медичних документів медичних працівників прокуратури Черкаської області, у т.ч. позивача. За результатом встановлено, що патологія опорно-рухового апарату внаслідок зламу кісток правої гомілки 07.10.2017 з наявністю металевих фіксаторів МОС, клініко-морфологічні зміни призвели до обмеження життєдіяльності (пересування за допомогою милиць), що на момент огляду 15.02.2018 - Черкаською обласною МСЕК №2 було підставою встановлення ІІ групи інвалідності за загальним захворюванням. Враховуючи тривалий період після проведених реабілітаційних заходів, ДЗ «ЦМСЕК МОЗ України» рекомендованого провести дообстеження хворого у спеціалізованій медичній установі з метою уточнення функціональних порушень внаслідок порушень внаслідок травми з наступним оглядом. Результати оформлені протоколом від 26.10.2020 №53. ДЗ «ЦМСЕК МОЗ України» не повідомлявся про переогляд 24.05.2021 Черкаською обласною МСЕК №1 рішення щодо встановлення позивачу ІІ групи інвалідності та зазначене рішення не перевірялося.

Тому позивач звернувся до суду з позовом.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказане рішення РНБОУ ухвалене в умовах воєнного стану України з метою захисту національної безпеки.

На виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 Кабінет Міністрів України прийняв постанови від 25 жовтня 2024 року № 1207 «Про внесення зміни до пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу» та від 08 листопада 2024 року №1276 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317», якими вніс зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 «Питання медико-соціальної експертизи». Згідно з п.4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 (далі Положення №1317) з урахуванням змін, внесених вказаними вище постановами Уряду України МОЗ утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, визначає її голову та заступника голови. За рішенням МОЗ права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ можуть бути покладені на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики. Документи, оформлені Центральною медико-соціальною експертною комісією МОЗ, підписуються її головою або заступником голови (у разі відсутності голови) та засвідчуються штампом Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ.

На виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 наказом МОЗ України від 26.10.2024 №1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ» права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ покладено на відповідача у справі з дати підписання наказу. Затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ (далі Положення №1809). Зазначено, що виконуючій обов`язки державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" (Валентині Зражевській) протягом двох робочих днів з дати підписання цього наказу забезпечити передачу медико-експертних справ, скарг та документів, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" згідно з актом приймання-передачі. В процесі передачі медико-експертних справ та скарг відображати їх черговість для подальшого розгляду з урахування реєстрації в державному закладі "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України".

Відповідно до п.п.1, 2 Положення №1809 Центральна медико-соціальна експертна комісію МОЗ (далі - Комісія) утворюється Міністерством охорони здоров`я України. За рішенням МОЗ права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ можуть бути покладені на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.

Згідно з п.11 Положення №1809 Комісія:

здійснює організаційно-методичне керівництво обласними, Київським та Севастопольським міськими центрами (бюро) медико-соціальної експертизи;

розробляє комплексні заходи щодо профілактики і зниження рівня інвалідності, а також удосконалення порядку проведення реабілітації осіб з інвалідністю;

проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями і в разі потреби скасовує їх;

узагальнює та аналізує випадки необґрунтованого прийняття рішень обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними комісіями та направлення осіб лікарсько-консультативними комісіями на огляд до комісій для встановлення інвалідності;

повторно оглядає осіб, які оскаржили рішення обласних, Київської та Севастопольської центральних міських комісій, перевіряє якість розроблених ними індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю виконання програми;

проводить у складних випадках огляд хворих та осіб з інвалідністю за направленнями обласних, Київського та Севастопольського міських центрів (бюро) медико-соціальної експертизи;

надає консультаційну допомогу фахівцям з питань проведення медико-соціальної експертизи та обласним, Київській та Севастопольській центральним міським комісіям;

направляє в особливо складних випадках осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова;

на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів / органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил;

забезпечує здійснення обміну інформацією з питань, пов`язаних з організацією проведення медико-соціальної експертизи, відповідно до наказу МОЗ про покладення обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ;

впроваджує у практику роботи комісій наукові принципи і методи, розроблені науково-дослідними інститутами, готує пропозиції щодо вдосконалення медико-соціальної експертизи, узагальнює і поширює передовий досвід роботи;

бере участь в акредитації обласних. Київського та Севастопольського міських центрів (бюро) медико-соціальної експертизи та атестації лікарів, які входять до складу комісій, вживає заходів до підвищення їх кваліфікації;

проводить разом з профспілковими та громадськими організаціями осіб з інвалідністю конференції, наради, семінари з питань профілактики інвалідності, реабілітації та адаптації осіб з інвалідністю;

бере участь у здійсненні заходів щодо профілактики інвалідності.

То ж за запитом правоохоронних органів / органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення відповідач уповноважений провести перевірку обґрунтованості рішень, а також провести таку перевірку з переоглядом, який має відбуватися шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Безумовного обов`язку проводити медико-соціальну експертизу на відповідача не покладено, а отже, таке повноваження реалізується у разі об`єктивної необхідності.

Відповідно до п.12 Положення №1809 Комісія має право:

одержувати від державних органів, закладів охорони здоров`я, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і виду їх діяльності відомості, необхідні для роботи комісій;

направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, до лікувально-профілактичних закладів для проведення огляду з метою уточнення діагнозу і призначення відповідного лікування;

подавати державним органам необхідні матеріали для вжиття щодо посадових осіб підприємств, установ та організацій, що порушують права осіб з інвалідністю, заходів впливу;

допускати за письмовою заявою особи, що звертається для встановлення інвалідності, довірену особу на засідання комісії.

Відповідно абзацу четвертого до п.13 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317, Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.

То ж виконані відповідачем в спірних правовідносинах заходи щодо перевірки обґрунтованості отримання позивачкою статусу особи з інвалідністю є реалізацією покладених на нього норм чинного законодавства України. Оскільки результатом таких дій стало втручання в особисті права позивача, що є сферою приватного права, забезпечення в такий спосіб балансу із публічними інтересами обґрунтовується наступним.

Правові засади організації та діяльності Ради національної безпеки і оборони України, її склад, структуру, компетенцію і функції визначає Закон України від 5 березня 1998 року №183/98-ВР «Про Раду національної безпеки і оборони України» (далі ЗУ №183/98-ВР).

Відповідно до ст.1 ЗУ №183/98-ВР Рада національної безпеки і оборони України відповідно до Конституції України є координаційним органом з питань національної безпеки і оборони при Президентові України.

Рада національної безпеки і оборони України керується у своїй діяльності Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актами Президента України. Порядок функціонування Ради національної безпеки і оборони України встановлюється цим Законом (ст.2 ЗУ №183/98-ВР).

Статтею 10 ЗУ №183/98-ВР визначено, що рішення Ради національної безпеки і оборони України приймаються не менш як двома третинами голосів її членів.

Голова Верховної Ради України може висловлювати думку щодо прийнятих рішень, яка протоколюється.

Прийняті рішення вводяться в дію указами Президента України.

Рішення Ради національної безпеки і оборони України, введені в дію указами Президента України, є обов`язковими до виконання органами виконавчої влади.

Тому відповідач мав обов`язок виконати чинне рішення РНБОУ за повідомленнями правоохоронних органів що згаданої перевірки, що саме по собі не є порушенням меж владних повноважень.

Правові підстави реалізації спірних функцій відповідачем обґрунтовані виконанням заходів, з приводу яких ним отримані листи Служби безпеки України від 04.11.2024 №14/1-6971 та ДБР від 06.11.2024 №10-2-02-01-27449. За результатами перевірки відповідач затвердив 13.12.2024 на засіданні рішення про невизнання позивача особою з інвалідністю.

То ж доводи позивача про відсутність у відповідача на дату прийняття оскаржуваної довідки відповідних повноважень не обґрунтовані.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.1991 №875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі Закон №875-ХІІ).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №875-ХІІ особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Згідно зі ст.3 Закону №875-ХІІ інвалідність визначається шляхом експертного обстеження органами медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

На підставі ч.2 ст.6 Закону №875-ХІІ громадянин має право оскаржувати рішення органів медико-соціальної експертизи про визнання чи невизнання його особою з інвалідністю в адміністративному порядку відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" та/або в судовому порядку.

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України від 06.10.2015 №2961-IV «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» (далі Закон №2961-IV).

За визначенням, наведеним в абз.4, 8 ч.1 ст.1 Закону №2961-IV інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Медико-соціальна експертиза встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану (за наявності) та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону № 2961-IV медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії першого, другого та інших рівнів відповідно до розподілу, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Отже, якщо особа не згодна з діагнозом і висновком, його перегляд відбувається у чітко визначеному порядку шляхом звернення з відповідною скаргою. Встановлення придатності особи до військової служби є дискреційним повноваженням і суд не уповноважений встановлювати такий факт відповідно до меж повноважень, визначених у ст.ст.2, 5, 245 КАС України.

Водночас суд урахував, що перевірка правильності визначення ступеня інвалідності та загального факту її наявності мала проводитися відповідачем з дотриманням чинних на момент її встановлення нормативно-правових актів.

Зокрема, на дату складання акту огляду МСЕК та встановлення позивачу інвалідності 15.02.2018 діяв Перелік анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду, затверджений постановою КМУ від 21 січня 2015 року №10 (далі - Порядок №10). Для встановлення групи інвалідності II довічно у ньому вказані такі захворювання:

"Цироз печінки з гепатоспленомегалією і портальною гіпертензією III ступеня за неефективності реабілітаційних заходів

Відсутність однієї легені та хронічна легенева недостатність II ступеня внаслідок патологічних змін другої легені

Стійкий повний птоз на обох очах після всіх видів відновного лікування та необоротні зміни органу зору з гостротою зору з переносною корекцією 0,05 - 0,08 або концентричним звуженням поля зору до 20 градусів від точки фіксації на обидва ока або на око, що краще бачить

Параліч нижньої кінцівки, виражені тетрапарез, трипарез, верхній або нижній парапарез, геміпарез за неефективності заходів фізичної реабілітації

Паркінсонівський синдром внаслідок хвороби Паркінсона або вторинного паркінсонізму з вираженими акінетико-ригідним, дискінетичним та постуральним синдромами

Дефекти черепа (60 кв. сантиметрів і більше), не заміщені аутокісткою

Екзартикуляція верхньої кінцівки в плечовому суглобі, екзартикуляція стегна

Коротка кукса стегна у разі неможливості протезування

Кукса обох гомілок

Хибна кукса нижньої кінцівки або обох стоп на рівні суглоба Шопара у разі неможливості реабілітації і протезування

Анкілоз або різко виражена контрактура кульшового суглоба (порушення функції суглоба III ступеня) з вираженою контрактурою, анкілозом колінного суглоба, ампутаційною куксою ступні на рівні суглоба Лісфранка та вищому рівні за неефективності та безперспективності реабілітаційних заходів

Кукса стегна чи гомілки в поєднанні з іншою незворотною патологією у разі неможливості реабілітації, що призводить у сукупності до обмеження життєдіяльності II ступеня

Деформація грудної клітини внаслідок резекції п`яти та більше ребер за наявності легеневої недостатності II ступеня

Кукса верхньої або нижньої кінцівки, поєднана з глухотою на обидва вуха або відсутністю зору на одне око, або помірною афазією

Параліч або виражений парез однієї кінцівки, поєднаний з глухотою на обидва вуха або відсутністю зору на одне око, або помірною афазією, або помірними розладами функції тазових органів

Цукровий діабет (середнього або тяжкого перебігу) в поєднанні з ампутацією нижньої кінцівки на рівні верхньої третини гомілки та вище

Калова (сечова) нориця, неприродний задній прохід за неефективності або наявності протипоказань до оперативного втручання

Кукса стегна за помірного порушення рухових чи статичних функцій іншої нижньої кінцівки (деформуючий артроз кульшового суглоба I-II ступенів, неправильно зрослий злам стегнової кістки із скривленням осі, вкорочення кінцівки на 2-3 сантиметри, фіброзний анкілоз колінного суглоба, помірна контрактура колінного суглоба, помірна контрактура скокового суглоба, порушення функції суглоба II ступеня)

Стан після трансплантації внутрішніх органів за умови сприятливого перебігу післяопераційного періоду

Стан після ендопротезування двох суглобів (кульшових, колінних) у різних поєднаннях

Психічне захворювання, інвалідність внаслідок якого триває більше десяти років

Єдина функціонуюча нирка за наявності хронічної ниркової недостатності III ступеня".

Наявність будь-якого зі вказаних захворювань і станів у позивача доказами не підтверджено. У жодній зі своїх заяв по суті позовних вимог позивач не вказує про їх наявність і матеріалами медичних документів не підтверджені, а вказані в них переломи кінцівок були на дату призначення інвалідності фактами, які надавали право присвоїти особі інвалідність 2-ї групи безстроково. Тому його доводи про порушення його прав у спірних правовідносинах не є переконливими.

Отже, спірне рішення правомірне та відсутні підстави для його скасування.

Зважаючи на результат вирішеного спору, відсутні підстави відповідно до ст.ст.132-139 КАС України для розподілу судових витрат

Керуючись ст.ст.2-20, 44-45, 72-79, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (49005, м.Дніпро, пров.Феодосія Макаревського, буд.1а; ) про визнання протиправним та скасування рішення від 15.11.2024 про не визнання його особою з інвалідністю ІІ групи.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів.

Суддя Анжеліка БАБИЧ