Справа № 400/11416/25
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 р. № 400/11416/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаМиколаївської районної військової адміністрації, шосе Одеське, 18-А, м. Миколаїв, 54001,
третя особаКуцурубська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, вул. Очаківська, 120, с. Куцуруб, Миколаївський район, Миколаївська область, 57550,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Миколаївської районної військової адміністрації (далі також відповідач, Миколаївська РВА), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Миколаївської районної військової адміністрації, що полягає в ненаданні коштів Куцурубській сільській раді Миколаївського району Миколаївської області для придбання житла учасникам бойових дій, зареєстрованим в черзі на отримання житла як особам, які мають право на першочергове отримання житла як учасники бойових дій;

- зобов`язати Миколаївську районну військову адміністрацію виділити кошти Куцурубській сільській раді Миколаївського району Миколаївської області для придбання житла учасникам бойових дій, зареєстрованим в черзі на отримання житла як особи, які мають право на першочергове отримання житла як учасники бойових дій в порядку черговості.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 22.05.2025 року рішенням Виконавчого комітету Куцурубської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 55 «Про взяття на квартирний облік особи з числа учасників бойових дій ОСОБА_2 », позивача взято на квартирний облік виконавчого комітету Куцурубської сільської ради, як учасника бойових дій, та включено до черги осіб, які користуються правом першочергового забезпечення житловою площею , як особа з числа учасників бойових дій.

Згідно відповіді Куцурубської сільської ради на адвокатський запит від 12.07.2025 року позивачу повідомлено, що станом на 28.07.2025 року в громаді відсутні житлові приміщення, а також компенсація за неотримане житло. В загальній черзі позивач йде за № 70, на першочерговій черзі № 20.

У зв`язку з відсутністю будь-яких рухів з боку Куцурубської сільської ради щодо надання позивачеві житла та відсутністю руху по черзі на отримання житла учасниками бойових дій, він звернувся до в відповідача з відповідною заявою про розгляд іншої будь-якої можливості для отримання житла позивачем, як учасником бойових дій.

17.09.2025 року надійшла відповідь, в якій Миколаївська РВА зазначила, що відповідно до вимог ст. 43 Житлового Кодексу України, жито громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, надається в порядку черговості. Черговість надання житлових приміщень визначається часом взяття на облік. Згідно житлового законодавства, жиле приміщення що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним та технічним вимогам. Додано, що у власності територіальної громади м. Миколаїв відсутні квартири, які відповідають встановленим стандартам та технічним вимогам.

Позивач вважає, що відповідач виявив бездіяльність у виконанні вказаного обов`язку, пояснюючи це відсутністю коштів, та не виявляючи при цьому будь-яких намагань щодо вирішення вказаного питання. Така бездіяльність, на думку позивача, порушує його конституційне право на житло та конституційний принцип щодо забезпечення соціального захисту військовослужбовців Державою.

Ухвалою від 28.10.2025 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

Відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Представник третьої особи письмових пояснень по суті спору не надав.

Відповідач та третя особа отримали ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками через електронні кабінету, зареєстровані у системі «Електронний суд».

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 31.08.2023 року

28.03.2025 року позивач звернувся до третьої особи із заявою про реєстрацію його на квартирний облік, як учасника бойових дій.

Рішенням Виконавчого комітету Куцурубської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 22.05.2025 року № 55 «Про взяття на квартирний облік особи з числа учасників бойових дій ОСОБА_2 », відповідно до пп. 2 «А» ст. 30, ст. 52, п. 6 ст. 59 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п. 14, 15, пп. 4 п. 44 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень, затверджених постановою Ради Міністрів Української СТРС і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470, вирішено взяти позивача на квартирний облік виконавчого комітету Куцурубської сільської ради, як учасника бойових дій. Рішенням постановлено також включити позивача до черги осіб, які користуються правом першочергового забезпечення житловою площею, як особу з числа учасників бойових дій.

Відповідно до відповіді Куцурубської сільської ради від 28.07.2025 року № 889/02-21, наданої на адвокатський запит від 12.07.2025 року, повідомлено, що станом на 28.07.2025 року в громаді відсутні житлові приміщення, а також компенсація за неотримане житло. В загальній черзі позивач №70, на першочерговій черзі № 20.

У зв`язку з відсутністю руху по черзі на отримання житла учасниками бойових дій, позивач звернувся до відповідача із заявою для отримання житла як учасником бойових дій.

У листі-відповіді від 17.09.2025 року № 3793/02-16-25 Миколаївська РВА зазначила, що відповідно до вимог ст. 43 Житлового кодексу України, жито громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, надається в порядку черговості. Черговість надання житлових приміщень визначається часом взяття на облік. Згідно житлового законодавства, жиле приміщення що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним та технічним вимогам.

Додано, що у власності територіальної громади м. Миколаїв відсутні квартири, що відповідають встановленим санітарним та технічним вимогам.

Станом на 09.09.2025 року на першочерговому обліку при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради перебуває 2144 сім`ї, з них 798 учасник бойових дій.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся для їх захисту до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Закон України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.1998 року № 203/98-ВР (далі Закон № 203/98-ВР) встановлює статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, визначає основні засади державної політики щодо соціального захисту громадян, звільнених з військової служби, служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, та членів їх сімей, визначає гарантії, які забезпечують їм гідне життя, активну діяльність, шану та повагу в суспільстві.

Згідно п. 7 ст. 6 Закону № 203/98-ВР ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України надаються пільги першочергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Позачергово забезпечуються житлом ветерани військової служби, які при звільненні з військової служби здали державним органам займане ними у військових містечках жиле приміщення та не були забезпечені іншим жилим приміщенням для постійного проживання та яким виповнилося 60 і більше років, а також сім`ям померлих ветеранів;

Право позивача на першочергове забезпечення житлом сторонами не оспорюється, що вбачається з факту перебування позивача на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у першочерговому порядку.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах визначені в Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (з наступними змінами та доповненнями; далі Закон № 2011).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 2011 держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ч. 9 ст. 12 Закону № 2011 військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року № 1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі Порядок № 1081), згідно п. 22 якого облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Відповідно до п.п. 24, 29 Порядку № 1081 забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03 серпня 2006 року, військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. Військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Організація забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, врегульовувалась «Інструкцією про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень», затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 року № 577, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.10.2006 року за № 1171/13045, та яка діяла до прийняття 30.11.2011 року № 737 (далі Інструкція).

У пункті 4.1 Інструкції, зазначено, що військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у ЗС України, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання в населеному пункті за місцем перебування їх на квартирному обліку згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (додаток 10 до цієї Інструкції), або списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (додаток 11 до цієї Інструкції)).

Наведені норми стосуються забезпечення житлом, згідно з встановленою чергою, військовослужбовців, які перебувають на квартирному обліку у військових частинах, військових комісаріатах, квартирно-експлуатаційних частинах, тобто безпосередньо підрозділах Збройних сил України.

Як зазначалось вище, рішенням виконавчого комітету Куцурубської сільської ради від 22.05.2025 року № 55 позивача поставлено на квартирний облік, як учасника бойових дій. Станом на 28.07.2025 року в громаді відсутні житлові приміщення, а також компенсація за неотримане житло. В загальній черзі позивач знаходиться за № 70, на першочерговій черзі за № 20.

В силу норм ст. 43 Житлового кодексу Української РСР громадянам, які перебувають на обліку, потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470 було затверджено Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР.

Відповідно до п. 45. Правил генералам, адміралам, офіцерам і тим, що перебували на військовій службі не менше двадцяти календарних років, військовослужбовцям надстрокової служби, прапорщикам і мічманам Збройних Сил СРСР та прирівняних до них особам, звільненим з військової служби за станом здоров`я, віком або скороченням штатів, жилі приміщення надаються виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів у першу чергу, але не пізніше, ніж у тримісячний строк з дня прибуття до місця проживання, обраного з урахуванням існуючого порядку прописки.

За приписами ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності, а також облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням віднесено до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Таким чином, повноваження щодо забезпечення позивача житлом законом віднесено до компетенції Куцурубської сільської ради.

Стаття 67 цього Закону встановлює, що Держава фінансово забезпечує здійснення органами місцевого самоврядування наданих законом повноважень органів виконавчої влади у повному обсязі за рахунок закріплення за відповідними місцевими бюджетами джерел доходів бюджету, надання трансфертів з державного бюджету, а також передання органам місцевого самоврядування відповідних об`єктів державної власності.

Об`єктивність причин ненадання позивачу житла пов`язана з неналежним фінансуванням державою таких витрат органів місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення (частина перша). Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом (частина друга).

Таким чином, відповідачі можуть здійснювати будівництво, купівлю житла, надавати компенсацію за придбане житло лише в межах бюджетних асигнувань, які щороку є недостатніми у зв`язку з неналежним фінансуванням.

Разом з тим, відповідно до статті 95 Конституції України бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами (частина перша); виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків (частина друга); Держава прагне до збалансованості бюджету України (частина третя).

Конституційний Суд України, даючи офіційне тлумачення, зокрема статті 95 Конституції України, в Рішенні від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 зазначив, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов`язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості (пункт 1 резолютивної частини).

Даючи офіційне тлумачення ч. 3 ст. 95 Конституції України, Конституційний Суд України в Рішенні від 27.11.2008 року № 26-рп/2008 (справа про збалансованість бюджету) вказав, що наведене положення Основного Закону треба розуміти як намагання держави при визначенні законом про Державний бюджет України доходів і видатків та прийнятті законів, інших нормативно-правових актів, які можуть вплинути на доходну і видаткову частини бюджету, дотримуватися рівномірного співвідношення між ними та її обов`язок на засадах справедливого, неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами, територіальними громадами враховувати загальносуспільні потреби, необхідність забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя.

Таким чином, розробляючи проект Державного бюджету України на певний рік, Кабінет Міністрів України в межах своїх дискреційних повноважень визначає розмір асигнувань для соціального забезпечення громадян, в тому числі військовослужбовців. Тому, в даному випадку, відповідачі є залежними від надання коштів згідно з законом України про Державний бюджет з метою забезпечення житлом військовослужбовців.

Крім того, окрему увагу суд звертає увагу на вимоги вищенаведеної статті 43 Житлового кодексу Української РСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Отже, позивач має право на забезпечення житлом лише за умови надходження його черги для отримання житла, тобто позивач не має підстав ставити питання про бездіяльність відповідачів щодо ненадання йому житла лише за умови, якщо така бездіяльність допущена в разі настання черги позивача у списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Суд зазначає, що з огляду на перебування у списку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, попереду позивача значної кількості осіб (20 осіб), надання позивачеві житла з порушенням черговості, є порушенням норм чинного законодавства та прав інших військовослужбовців, яких також включено до відповідної черги.

З огляду на викладене, бездіяльність відповідача з незабезпечення житлом позивача відповідно до ст. 12 Закону № 2011, що пов`язано з відсутністю належного фінансування для забезпечення житлом військовослужбовців, не може бути визнана протиправною. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні докази зловживань, упередженого розподілу житла з боку відповідача.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Миколаївської районної військової адміністрації (шосе Одеське, 18-А, м. Миколаїв, 54001, ), за участю третьої особи Куцурубська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області (вул. Очаківська, 120, с. Куцуруб, Миколаївський район, Миколаївська область, 57550, ) про: визнання протиправною бездіяльності Миколаївської районної військової адміністрації, що полягає в ненаданні коштів Куцурубській сільській раді Миколаївського району Миколаївської області для придбання житла учасникам бойових дій, зареєстрованим в черзі на отримання житла як особам, які мають право на першочергове отримання житла як учасники бойових дій; зобов`язання Миколаївської районної військової адміністрації виділити кошти Куцурубській сільській раді Миколаївського району Миколаївської області для придбання житла учасникам бойових дій, зареєстрованим в черзі на отримання житла як особи, які мають право на першочергове отримання житла як учасники бойових дій в порядку черговості відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.12.2025 року.

Суддя О.В. Малих