Справа № 520/14955/25
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року Справа № 520/14955/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, у якому просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення головного управління ДПС в Харківській області від 13 грудня 2024 року № 2-2011 UA0010762 за податком на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки за 2023 рік на суму 42456,56 грн. (сорок дві тисячі чотириста п`ятдесят шість гривень 56 копійок).

В обґрунтування позову покликається на те, що відповідачем протиправно прийнято податкове повідомлення-рішення, яким позивачеві нараховане зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік, оскільки податковим органом не була застосована пільга 120 кв.м. та не застосовано рішення селищної ради, яким, зокрема, встановлено 0 ставку до нежитлових приміщень та об`єктів житлової нерухомості, що належить фізичним особам, які відповідно до закону мають статус, зокрема, інвалідам 1 та 2 групи. Крім того, вказав, що відповідачем невірно визначено базу оподаткування, не враховано, що будинок, загальною площею 651,70 кв. м. складаєься з 167,20 кв.м. житлової площі та з 487,50 кв.м. - нежитлової. А тому, позивач вважає, що вказане податкове повідомлення-рішення порушує права та законні інтереси позивача, а відтак підлягає скасуванню.

Відповідачем подано до суду відзив, який містив заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 перебуває: - житловий будинок літ."А-2" з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 651,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України база оподаткування об`єкта/ об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Відповідач зазначив, що пільгу у розмірі 120 кв.м до об`єкту оподаткування позивача не застосовано, оскільки на підставі підпункту 266.4.3 пункту 266.4 статті 266 ПК України пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до: об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту. Відтак ставка податку за 2023 рік становила 26,80 грн за 1 квадратний метр бази оподаткування (0,4 % від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2023 року). Відповідачем здійснено розрахунок по оскаржуваному податковому повідомленню рішенню: 651,70 (загальна площа) х 26,80 + 25000= 42465,56 гривень. Щодо доводів позивача про звільнення його від сплати податкового зобов`язання на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на підставі інвалідності ІІ групи, зазначив, що на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення відповідачу ніяким чином не могло бути відомо про наявність інвалідності у позивача, оскільки лише до позовної заяви було додано пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 . Просить у позові відмовити.

Ухвалою судді від 16.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відтак розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

Згідно довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 на праві приватної власності у 2023 році належить:

- будинок загальною площею 651,70 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Головним управлінням ДПС у Харківській області було здійснено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік - місцезнаходження нерухомого майна: АДРЕСА_1 , та сформовано та направлено позивачеві податкове повідомлення - рішення від 13.12.2024 №2-2011-UА0010762 за податком на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки за 2023 рік на суму 42465,56 грн.

Позивач, вважаючи, що сума податкових зобов`язань, визначена оскаржуваним податковим повідомленнями-рішенням розрахована неправильно, звернувся до суду із цим позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).

Згідно з пп. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, встановленим цим Кодексом та законами з питань митної справи, що повністю узгоджується з приписами ст. 19 Конституції України щодо обов`язку кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За визначенням, наведеним у ст. 265 ПК України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Згідно з підп. 265.1.1 п. 265.1 ст. 265 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є складовим елементом податку на майно, який в силу приписів підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 цього Кодексу, належить до місцевих податків.

Відповідно до під. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Як встановлено положеннями пп. 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі його часток.

Відповідно до підп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Пункт 266.5.1 ст.266 ПК України передбачає, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Пунктом 30.1 статті 30 ПК України визначено поняття податкова пільга передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (п. 30.2 статті 30 ПК України).

Отже, податковою пільгою є часткове або повне звільнення осіб від сплати певного податку за наявності передбачених та закріплених юридичних фактів.

Відповідно до п. 12.3 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Зважаючи на зміст наведених законодавчих норм, встановлення податку на майно, зокрема в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є повноваженням місцевої ради.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 травня 2019 року у справі № 1840/3064/18.

Відповідно до пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в чому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир ти житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток) - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно з пп. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Згідно з додатком затвердженим рішенням Малоданилівською селищною радою від 12.07.2018 №8 «Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Малоданилівської селищної об`єднаної територіальної громади» встановлено ставка податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості встановлюється у розмірі 0 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування для наступних об`єктів нерухомості, зокрема, для об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх частки, що належать фізичним особам, які відповідно до закону мають статус багатодітних, прийомних або малозабезпечених сімей, опікунів, піклувальників дітей, інвалідам 1 та 2 групи, інвалідам по зору, інвалідам та учасникам бойових дій, учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС, учасникам АТО, але не більше одного такого об`єкта на базовий податковий (звітний) рік.

Як встановлено судом, позивач є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , виданого 25.03.2025 (термін дії 31.03.2027).

З комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» суд установив, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , виданого 04.05.2023 (термін дії 30.11.2024).

Крім того, суд установив, що контролюючим органом на підставі інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно було проведено нарахування податку на нерухоме майно позивачу за 2023 рік по належному йому на праві власності об`єкту нерухомого майна, зокрема, за будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 651,70 кв.м.

Згідно з Рішенням від 12.07.2018 № 8 ставка з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних та юридичних осіб передбачена у розмірі 0,4 відсотки від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр.

Відповідно до Рішення від 12.07.2018 № 8 ставка податку за 2023 рік становила 26,80 грн за 1 квадратний метр бази оподаткування (0,4 % від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року).

Згідно з розділом 4 Рішення від 12.07.2018 № 8 - базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до розділу 6 Рішення від 12.07.2018 № 8 - ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюється у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м. бази оподаткування згідно додатку 1 до цього Положення.

Ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюється у розмірах згідно додатку 2 до цього Положення.

Ставка податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості встановлюється у розмірі 0 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування для наступних об`єктів нерухомості, зокрема, для об`єктів нежитлової нерухомості, що належать фізичним особам: господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать: гаражі наземні, вкриті автомобільні стоянки, сараї, хліви, літні кухні, вбиральні, погреби, підвали, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції.

Суд установив, що відповідно до Технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду № 12-1375 від 18.01.2011, загальна площа об`єкту становить 651,70 кв.м, та складається з житлової площі - 167,20 кв.м та з 487,50 кв.м. - нежитлова, до якої входить, зокрема, гараж, підвал, мансарда, крильце, вигрібна яма, колонка, тамбур, мансарда, ганок, бесідка, навіс, насосна, баня.

Згідно із розділом 5 Рішення від 12.07.2018 № 8 база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток) на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно із детальним розрахунком податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, контролюючим органом розраховано суму податкового зобов`язання позивача наступним чином: 651,70 (загальна площа кв.м) х 26,80 (0,4 розміри мінімальної заробітної плати) + 25000 (збільшення суми податку через наявність у платника податку частки житлової нерухомості, загальна площа якої перевищує 500 кв.м)= 42456,56 гривень.

Таким чином, відповідачем невірно визначено базу оподаткування, а саме розраховано суму податкового зобов`язання виходячи із загальної площі належного позивачу на праві власності будинку (651 кв.м), у тому числі із нежитлової (487,50 кв.м), а не із житлової площі (167,20 кв.м), що мало наслідком застосування збільшення суми податку на 25000 грн.

Крім того, враховуючи, що житлова площа не перевищує 500 кв.м, контролюючим органом протиправно не застосовано відносно позивача пільги щодо зменшення на 120 кв.м об`єкту оподаткування, як до власника об`єкту житлової нерухомості, що передбачено розділом 5 Рішення від 12.07.2018 № 8.

Враховуючи вищевикладене нарахування позивачеві податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, є необґрунтованим, а спірне податкове-повідомлення-рішення від 13 грудня 2024 року № 2-2011 UA0010762 є протиправними та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене суд прийшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 241-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення головного управління ДПС в Харківській області від 13 грудня 2024 року № 2-2011 UA0010762 за податком на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки за 2023 рік на суму 42456 (сорок дві тисячі чотириста п`ятдесят шість) гривень 56 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач головне управління Державної податкової служби у Харківській області місцезнаходження місто Харків, вулиця Григорія Сковороди, будинок № 46, .

Повне судове рішення складено суддею 19.12.2025.

Суддя М. І. Садова