Справа № 560/12066/25
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

21 грудня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №30 від 02.06.2025, зобов`язати зарахувати до страхового стажу періоди роботи, зазначені у трудовій книжці, призначити пенсію за віком.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачі протиправно не зарахували йому до страхового стажу для призначення пенсії відповідні періоди роботи попри те, що вони належним чином підтверджуються наданими документами, зокрема записами трудової книжки.

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у відзиві просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що спірним рішенням позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недостатністю необхідного страхового стажу.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відзив по справі не подало.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

У розумінні абз. 22 ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону №1058-IV встановлені умови призначення пенсії за віком. За загальним правилом особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності відповідного стажу, визначеного у статті 26 Закону № 1058-IV.

Відповідно до ч. 3 статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджено постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (надалі також - Порядок №637).

Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з приписів Порядку № 637, підтвердження трудового стажу потрібне у разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.

Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58) заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції № 58, у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Водночас, працівник не несе відповідальності за правильність заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особою самостійно. Більше того, окремі недоліки заповнення трудової книжки, навіть якщо вони мають місце, не є підставою вважати відсутніми чи недоведеними відповідні періоди трудового стажу. Трудовим законодавством України не передбачено можливості працівнику здійснювати контроль за правильністю ведення обліку та заповнення роботодавцем трудової книжки, тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а звернув увагу на те, що певні недоліки заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування до страхового стажу відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 виповнилось 65 років.

26.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 02.06.2025 №30 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 15 років. Визнаний пенсійним органом страховий стаж для визначення права на пенсію за віком становить 7 років 5 місяців 21 день.

Із тексту спірного рішення встановлено, що за результатами розгляду документів не зараховано період роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 28.12.2005, оскільки дата заповнення не відповідає періоду початку трудової діяльності, що суперечить інструкції про порядок ведення трудових книжок. У разі надання уточнюючих довідок стаж можливо переглянути. Також не зараховано період навчання, оскільки в посвідченні №96 прізвище, ім`я, по батькові значиться не повністю. Не взято до уваги також військовий квиток НОМЕР_2 , оскільки відсутня сканкопія сторінки з вказаним періодом строкової військової служби.

Із змісту записів трудової книжки (дублікат) серії НОМЕР_1 від 28.12.2005, яка належить позивачу, встановлено наступне:

- з 18.08.1977 по 11.11.1979 позивач працював слюсарем 1 розряду станції технічного обслуговування автомобілів;

- з 21.11.1979 по 03.03.1982 працював слюсарем по ремонту обладнання;

- з 30.06.1982 по 23.04.1987 працював слюсарем-ремонтником по ремонту обладнання 3 розряду ремонтно-механічної ділянки;

- з 23.11.1987 по 09.09.1993 працював на заводі "Електродвигун" на різних посадах.

Судом встановлено, що зазначені записи трудової книжки позивача містять посилання на накази про прийняття на роботу, про звільнення, відбитки печаток, підписи уповноважених осіб і сумнівів у їх достовірності не викликають.

Трудова книжка працівника є належною підставою для підтвердження стажу роботи для призначення (перерахунку) пенсії. В свою чергу, незарахування періодів роботи до страхового стажу через те, що дата її заповнення не відповідає періодам початку трудової діяльності є необґрунтованим, оскільки позивач не відповідає за дії працівників, які введуть записи трудової книжки, про що зазначалось вище. Крім того, трудова книжка серії НОМЕР_1 від 28.12.2005 є дублікатом.

Належних доказів того, що записи про періоди роботи позивача є неправильними, недостовірними або непідтвердженими, відповідачами суду не надано. Також відсутні докази того, що у вказані періоди позивач не працював або йому не була виплачена заробітна плата.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що формальні недоліки наказів або внутрішніх документів роботодавця не можуть позбавляти працівника підтвердженого трудового стажу, якщо в трудовій книжці є відповідні/необхідні записи про це (постанова Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17).

Також на думку суду, неповнота зазначення прізвища, ім`я, по батькові особи у посвідченні №96 від 31.05.1981 про період навчання з 31.04.1981 по 31.05.1981 не може бути підставою для виключення певного періоду з трудового (страхового) стажу, що дає право на призначення пенсії за віком. Відповідачами не спростовано належними доказами те, що відомості, зазначені у посвідченні, стосуються саме позивача, а не будь - якої іншої особи.

Що стосується періоду проходження позивачем військової служби, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу та ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час проходження військової служби зараховується громадянам до загального трудового стажу, до стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Разом з тим таке зарахування можливе за наявності належних та достатніх документів, що підтверджують точний період служби.

Згідно з п. 2.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основними документами, що підтверджують стаж, є трудова книжка, військовий квиток, а також відповідні довідки, видані уповноваженими органами.

У наданому пенсійному органу військовому квитку НОМЕР_2 відсутня сторінка із зазначенням періоду проходження військової служби. З огляду на це, документ не містить усіх необхідних відомостей, а отже не може бути прийнятий як належний доказ для зарахування конкретного періоду військової служби до страхового стажу.

Разом з тим, ця інформація може бути у подальшому уточнена пенсіонером.

Отже, відмова у зарахуванні періоду військової служби до страхового стажу через ненадання військового квитка з усіма сторінками, включно з інформацією про час служби є правомірною.

Відтак, позивач не позбавлений права надати усі сторінки військового квитка, після чого зазначений період підлягатиме зарахуванню до страхового стажу.

Оскільки зарахований раніше стаж позивача складає понад 7 років, а тривалість стажу, що повинен бути зарахований за цим рішенням, становить понад 15 років, у сукупності стаж позивача складатиме понад 15 років, необхідних для призначення йому пенсії за віком.

З огляду на вказане, прийняте відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії, що ґрунтується на незарахуванні ( невизнанні) частини наявного у позивача стажу, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач із заявою до пенсійного органу звернувся 26.05.2025, тобто пізніше ніж 3 місяці з дати досягнення пенсійного віку, відтак пенсія повинна бути призначена з дати звернення.

Оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не довело правомірності прийнятого рішення і доводи позивача належними доказами не спростувало, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 02.06.2025 №30 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 від 28.12.2005, а саме: з 18.08.1977 по 11.11.1979, з 21.11.1979 по 03.03.1982, з 30.06.1982 по 23.04.1987, з 23.11.1987 по 09.09.1993, період навчання з 31.04.1981 по 31.05.1981, зобов`язати призначити пенсію за віком з 26.05.2025 та провести нарахування і виплату пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 21 грудня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4,м. Ужгород,Закарпатська обл., Ужгородський р-н,88008 , код ЄДРПОУ - 20453063)

Головуючий суддя І.С. Козачок