Справа № 367/12317/24
Суддя: Третяк Я. М.
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/367/57/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Третяк Я.М.,

за участю:

секретаря судових засідань - Люліної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бурашнікова Олена Сергіївна, до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року позивач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Бурашнікова Олена Сергіївна, звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті про накладення адміністративного стягнення № ПС000428 від 08.10.2024 за ч. 1 ст. 132-2 КУпАП про накладення штрафу в розмірі 8500 грн. та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті про накладення адміністративного стягнення № ПС000429 від 08.10.2024 за ч. 2 ст. 132-2 КУпАП про накладення штрафу у розмірі 17000 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що постановою Державної служби України з безпеки на транспорті № ПС000428 від 08.10.2024 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. У даній постанові зазначено, що 16.09.2024 ділянці а/д М-05 с. Чабани Київської області при проведенні перевірки т/з IVECO НОМЕР_1 , що перевозив вантаж за ТТН № 19621 від 16.09.2024, в якій вантажовідправником є ТОВ «АСТОР І КО» вказано масу 40,2 т. при допустимих 38 т. Зазначено відомості про масу вантажу з ТТН, що перевищує нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 20 відсотків включно (5,7%), чим порушив ст. 51-1 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та ч. 1 ст. 132-2 КУпАП.

Також, постановою Державної служби України з безпеки на транспорті № ПС000429 від 08.10.2024 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. У даній постанові зазначено, що 16.09.2024 на ділянці а/д М-05 Київ-Одеса в с. Чабани Київської області при проведенні перевірки т/з КАМАЗ НОМЕР_2 , що перевозив вантаж за ТТН № 19624 від 16.09.2024, в якій вантажовідправником є ТОВ «АСТОР І КО» вказано масу 30,8 т. при допустимих 26 т. Зазначено відомості про масу вантажу в ТТН, що перевищує нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 10%, але не більше 20% включно (18,4%), чим порушив ст. 51-1 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та ч. 2 ст. 132-2 КУпАП.

Позивач з даними постановами не згоден, вважає їх неправомірними та винесеними з порушеннями норм чинного законодавства з наступних підстав.

Вказує, що оскаржені постанови складені по формі Додатку 2 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512. Дана Інструкція № 512 передбачає обов`язкове складання протоколу на кожну особу яка вчинила правопорушення (пункт 2 розділу ІІ Інструкції № 512) та складення такого протоколу в двох примірниках, один з яких вручається або надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності (пункт 1 розділу II Інструкції № 512), з обов`язковим роз`ясненням особі, щодо якої складається протокол її прав передбачених статтею 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, про що робиться відмітка у протоколі (пункт 5 розділу II Інструкції № 512). Даних дій, відповідачем здійснено не було, що підтверджується змістом самих протоколів, в яких відсутня інформація про дати, номери та серії протоколів про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідач розглянув справу та притягнув до адміністративної відповідальності позивача без його присутності чи хоча б повідомлення про такий розгляд, чим порушив вимоги пункту 2 розділу III Інструкції № 512.

Також, уповноважена особа Укртрансбезпеки приймаючи рішення не встановила обставини, які підлягають встановленню, а саме: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Дані обставини мають істотне значення для встановлення факту наявності або відсутності адміністративного правопорушення.

Позивач звертає увагу, що ОСОБА_2 з 30.01.2024 не є генеральним директором ТОВ «АСТОР І КО», так як був звільнений з посади за угодою сторін. Вважає, що оскільки позивач не є керівником чи працівником ТОВ «АСТОР І КО», тому він не може бути суб`єктом правопорушень викладених в оскаржуваних постановах Укртрансбезпеки.

Позивач переконаний, що оскаржувані постанови не містять посилань на докази вчинення позивачем адміністративних правопорушень, при розгляді справи не встановлено особу яка вчинила адміністративне правопорушення, а в самих постановах відсутні обов`язкові елементи об`єктивної сторони складу правопорушення, що відбувається у певному часі, місці та певним способом.

28 листопада 2024 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву було залишено без руху. У встановлений строк позивач усунув виявлені недоліки.

Ухвалою суду від 13 січня 2025 року за адміністративним позовом було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

07.03.2025 від Державної служби України з безпеки на транспорті до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач звертає увагу, що згідно відомостей товарно-транспортних накладних від 16.09.2024 № 19624, 19621, які були надані посадовим особам відповідача під час проведення перевірки, вантажовідправником визначено ТОВ «АСТОР ІНВЕСТ», керівником якої є Цибульник Юрій. Листом від 24.09.2024 № 83229/31/24-24 та № 83231/31/24-24 780) позивача було повідомлено належним чином, щодо участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення 08.10.2024. Проте, на розгляд даної справи позивач не прибув, жодних пояснень щодо спростування зафіксованого порушення не надав. У результаті розгляду справи начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області було прийняте рішення про винесення постанови про накладення адміністративного стягнення від 08.10.2024 № ПС000428 та 000429 за порушення частини 1 статті 132-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Відтак, вважає, що постанова, яка оскаржується позивачем у цій справі, за своїм змістом повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів, а дії уповноважених осіб Укртрансбезпеки під час її формування є законними та такими, що відповідають вимогам статті 19 Конституції України. Щодо доводів позивача про те, що ОСОБА_3 не являвся керівником «ТОВ «АСТОР І КО» зазначає, що в постановах Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області було допущено технічну описку: у графі «місце роботи» помилково вказано «ТОВ «АСТОР І КО», замість вірного «АСТОР ІНВЕСТ». Звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 22.05.2020 по справі № 825/2328/16 зазначив, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення. Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків його дійсності не повинно наставати взагалі). Отже, саме по собі порушення прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Відтак, вважає, що ОСОБА_2 станом на 27.11.2024 відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є керівником ТОВ «АСТОР ІНВЕСТ», а постанови від 08.10.2024 № ПС 000428 та №ПС 000429 є правомірними та скасуванню не підлягають. У зв`язку з наведеним, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

13.03.2025 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій звертає увагу, що в якості доказів відповідач надає лише одну товарно-транспортну накладну № 19621 від 16.09.2024, а постанов про притягнення до адміністративної відповідальності дві: № ПС000428 та № ПС000429. Зауважує, що в товарно-транспортній накладній, на яку посилається відповідач у відзиві та надає її в якості доказів, визначено: «здав диспетчер (відповідальна особа вантажовідправника)», підпис та печатка такого диспетчера. У розділі прийняв водій, підпису водія транспортного засобу не має. Як і не має даних про призначення ОСОБА_1 відповідальною особою вантажовідправника. Відповідач не спростовує твердження позивача про порушення Інструкції № 512 та порушення прав та інтересів позивача щодо надання пояснення, додаткових доказів при розгляді справи про адміністративне правопорушення та порушення процедури притягнення особи до відповідальності, що по суті має наслідки притягнення до відповідальності особи, яка не є уповноваженою на здійснення операцій від імені вантажовідправника. Щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, звертає увагу, що відповідно до оскаржуваних постанов відсутні відомості про складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Ухвалою суду від 13 березня 2025 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Бурашнікової О.С., про перехід з розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін було відмовлено.

21.03.2025 від Державної служби України з безпеки на транспорті до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач не погоджується із твердженнями позивача, що були наведені у відзиві та, обґрунтовуючи законність перевірки водіїв вантажних автомобілів, дублює твердження, які були наведені ним у відзиві.

02.04.2025 від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких звертає увагу на суперечності в твердженнях відповідача та відсутність даних про призначення Цибульника Юрія відповідальною особою перевізника.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2024 року в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області Мартинюком Романом Івановичем відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № ПС000428 від 08.10.2024, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 гривень, що підтверджується копією відповідної постанови.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 16.09.2024 на ділянці а/д М-05 с. Чабани Київської обл. при проведенні перевірки т/з IVECO НОМЕР_1 , що перевозив вантаж за ТТН № 19621 від 16.09.2024, в якій вантажовідправником є ТОВ «АСТОР І КО» вказано масу 40,2 т. при допустимих 38 т. Зазначено відомості про масу вантажу з ТТН, що перевищує нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 20 відсотків включно (5,7%), чим порушено ст. 51-1 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та ч. 1 ст. 132-2 КУпАП.

У зв'1язку з цим, 08 жовтня 2024 року в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області Мартинюком Романом Івановичем відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № ПС000429 від 08.10.2024, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, що підтверджується копією відповідної постанови.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 16.09.2024 на ділянці а/д М-05 Київ-Одеса с. Чабани Київської області при проведенні перевірки т/з КАМАЗ НОМЕР_2 , що перевозив вантаж за ТТН № 19624 від 16.09.2024, в якій вантажовідправником є ТОВ «АСТОР І КО» вказано масу 30,8 т. при допустимих 26 т. Зазначено відомості про масу вантажу в ТТН, що перевищує нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 10%, але не більше 20% включно (18,4%), чим порушено ст. 51-1 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та ч. 2 ст. 132-2 КУпАП.

З висновками оскаржуваних постанов позивач не погоджується, вважає їх неправомірними та винесеними з порушеннями норм чинного законодавства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з винесенням постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

Диспозицією ч. 1 ст. 132-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що тягне за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб - підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 132-2 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб - підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, який визначає вагові або габаритні параметри вантажу.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (надалі - Правила проїзду), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 22.5 ПДР України рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: б) фактичної маси: Тип транспортного засобу; Максимальне значення для: автомобільних доріг державного значення, тонн; місцевого значення, тонн; Вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 та 14 відповідно; трьохвісний автомобіль - 25 (26)* та 21 відповідно; чотирьохвісний автомобіль - 32 та 24 відповідно; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами - 38 та 24 відповідно; Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом - 36 та 24 відповідно; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40 та 24 відповідно; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 та 24 відповідно; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 та 24 відповідно; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 та 24 відповідно; Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом - 40 та 24 * відповідно.

Суд наголошує, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, що містить об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері транспорту, в галузі шляхового господарства і зв`язку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у внесенні (зазначенні) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Суб`єктом правопорушення виступають вантажовідправники громадяни, фізичні особи - підприємці або уповноважені посадові особи вантажовідправника, які вносять відомості про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» вантажовідправник фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж.

Статтею 51-1 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що вантажовідправник має право на: передачу вантажу перевізнику для перевезення; відшкодування збитків, що виникли внаслідок втрати чи пошкодження вантажу.

Вантажовідправник зобов`язаний: вносити до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж відомості про масу або габарити вантажу, а також повне найменування вантажоодержувача та автомобільного перевізника (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті або відмітку у відповідному полі в ID-картці), прізвище, ім`я, по батькові, номер посвідчення водія, а також інші відомості, визначені законодавством; надавати перевізнику необхідні документи на вантаж, що містять достовірну інформацію; здійснювати в установленому порядку страхування відповідальності на випадок настання негативних наслідків підчас перевезення вантажів; відшкодовувати витрати та збитки, заподіяні внаслідок порушення ним законодавства з питань перевезення вантажів.

Згідно з п. 1 розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (далі - Правила), замовник - вантажовідправник або вантажоодержувач, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів. Пунктами 10.1., 10.2., 10.3. розділу 10 Правил встановлено, що перевізники приймають вантажі для перевезення на підставі укладених Договорів із Замовниками згідно з заявками (додаток 1) або за разовий договір (додаток 2). Заявка подається у вигляді та в строки, передбачені Договором. За погодженням сторін заявка може бути подана на один день, тиждень, декаду або місяць. Разові договори повинні бути укладені в письмовій формі. Відповідно до п. 11.1. розділу 11 Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/ напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Обов`язкові реквізити, які зазначаються при оформленні товарно-транспортної накладної, визначено у ч. 3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», в якій перелічуються наступні реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/ напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження.

Згідно з п. 11.3. розділу 11 Правил товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно - транспортної накладної підписом.

Зі змісту норми ст. 283 КУпАП слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених посадовою особою доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд звертає увагу, що відповідачем було долучено копію ТТН № 19621 від 16.09.2024, з якої вбачається, що вантажовідправником зазначено ТОВ «АСТОР ІНВЕСТ», а не ТОВ «АСТОР І КО», як зазначено у постанові про накладення адміністративного стягнення № ПС000428 від 08.10.2024.

При цьому, копія іншої ТТН № 19624 від 16.09.2024, яка зазначена у постанові про накладення адміністративного стягнення № ПС000429 від 08.10.2024, жодною із сторін не була долучена.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач з 30 січня 2024 року не є генеральним директором ТОВ «АСТОР І КО», тобто уповноваженою посадовою особою вантажовідправника, оскільки був звільнений з посади за угодою сторін, що підтверджується копією Протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТОР І КО» № 4/2024 від 30.01.2024, а також витягом відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Оскаржувані постанови не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, на підставі яких відповідачем зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 132-2 КУпАП.

Отже, встановлена законом певна процедура, щодо притягнення до адміністративної відповідальності особи та доведення в її діях складу правопорушення, в якому вона обвинувачується, в цій справі дотримана не була.

Верховний Суд у постанові від 22.05.2020 по справі № 825/2328/16 зазначив, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає обставини, на які посилається позивач доведеними, а позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, ч. 4 ст. 126, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 132, 134, 139, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бурашнікова Олена Сергіївна, до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № ПС000428 від 08.10.2024, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 гривень.

Закрити відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-2 КУпАП.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № ПС000429 від 08.10.2024, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень.

Закрити відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-2 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, адреса: 03150, м. Київ, Антоновича, 51) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я. М. Третяк