Справа № 440/12878/21
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/12878/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення завданих державі збитків,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача завданих державі збитків на суму 20750,74 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що матросом ОСОБА_1 завдано шкоду на загальну суму 58023,84 грн. Протиправна поведінка у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків виразилась у неналежному виконанні ОСОБА_1 службових обов`язків, чим порушено статті 1, 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», статті 11, 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України». Пунктом 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.12.2020 № 787 притягнуто матроса ОСОБА_1 до підвищеної матеріальної відповідальності згідно з пунктом 3 статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі». Залишок непогашеної заборгованості на момент звільнення становить 20750,74 грн, яку на досудову вимогу від 25.08.2021 з наданням строку добровільного відшкодування шкоди, завданої державі, відповідачем не сплачено, що зумовило звернення до суду із позовом.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі від 04.01.2022 отримав 15.01.2022 /а.с. 100/.

Згідно з частиною 2 статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 зобов`язано виконавчий комітет Вороньківської сільської ради Полтавської області (37140, Полтавська обл., Чорнухинський р-н, село Вороньки, ВУЛИЦЯ СІЧКАРЯ, будинок 1) надати до суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 , останнє відоме місце проживання: 37141, с. Нова Діброва, Чорнухинський район, Полтавська область.

Ухвалою суду від 25.11.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 04.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/12878/21 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення завданих державі збитків. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 06.05.2022 провадження у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення завданих державі збитків зупинено до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Ухвалою суду від 18.06.2025 поновлено провадження у справі № 440/12878/21 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення завданих державі збитків.

Ухвалою суду від 19.06.2025 витребувано від Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області інформацію щодо підстав для визнання паспорта громадянина України у формі картки номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , недійсним, документи на підтвердження інформації.

Ухвалою суду від 04.07.2025 витребувано від Відділу оформлення документів №2 Управління оформлення документів, що підтверджують громадянство України Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області інформацію про те, чи отримував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , новий паспорт громадянина України замість втраченого, якщо так, відомості про такий паспорт.

Ухвалою суду від 04.07.2025 витребувано у виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області (37100, Лубенський район, Полтавська область, селище Чорнухи, вулиця Центральна, будинок 39) інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.10.2018 № 18 матроса ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 16.10.2018 № 4-РС на посаду розвідника-далекомірника взводу управління командира гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) з 16 жовтня 2018 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення при військовій частині НОМЕР_4 , на продовольче забезпечення за загальновійськовою нормою № 1 (обід) з 17 жовтня і вирішено вважати таким, що з 16 жовтня 2018 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою /а.с. 10/.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.11.2020 № 631 вирішено провести службове розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами військової частини НОМЕР_5 та військової частини НОМЕР_1 , що призвело до травмування військовослужбовців /а.с. 18/.

За висновками Акту службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами військової частини НОМЕР_5 та військової частини НОМЕР_1 , що призвело до травмування військовослужбовців, затвердженого т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 28.12.2020 (далі Акт службового розслідування), запропоновано притягнути матроса ОСОБА_1 до підвищеної матеріальної відповідальності згідно зі статтею 6 пункту 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 31.10.2019 та за довідками -розрахунками на суму 58023,84 грн /а.с. 13 -17/.

В Акті службового розслідування встановлено, що матросом ОСОБА_1 завдано шкоду на загальну суму 58023,84 грн. Протиправна поведінка полягала у неналежному виконанні ОСОБА_1 службових обов`язків, чим було порушено статті 1, 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», статті 11, 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України». Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою встановлено, зважаючи на те, що, перебуваючи при виконанні бойового завдання на лінії бойового зіткнення, матрос ОСОБА_1 разом з матросом ОСОБА_2 та матросом ОСОБА_3 вжили спиртні напої, що призвело до випадкового пострілу, вибуху газового балону і , як наслідок, пожежі та знищення військового та особистого майна.

Пунктом 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.12.2020 № 787 притягнуто матроса ОСОБА_1 до підвищеної матеріальної відповідальності згідно з пунктом 3 статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 31.10.2019 та за довідками -розрахунками на суму 58023 грн 84 коп. /а.с. 60, зворотній бік 64/.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.07.2021 № 143 старшого матроса ОСОБА_1 , розвідника-далекомірника відділення управління командира батареї взводу управління командира гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30 червня 2021 року № 74-РС у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вирішено вважати таким, що 07 липня 2021 року справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 , 07 липня 2021 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення /а.с. 11/.

Відповідно до Книги грошових стягнень і нарахувань Військової частини НОМЕР_1 /а.с. 66 68/, довідки Військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2021 № 226/2166 /а.с. 71/ з урахуванням проведених відрахувань, залишок суми до стягнення із ОСОБА_1 станом на липень 2021 року склав 20750,74 грн.

Військовою частиною НОМЕР_1 складено досудову вимогу № 226/1819 від 25.08.2021 ОСОБА_1 , в якій запропоновано відшкодувати шкоду у добровільному порядку та суму завданої шкоди перерахувати за відповідними реквізитами /а.с. 69 70/.

Вказану вимогу надіслано засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 02.09.2021 /а.с. 70, зворотній бік/.

Посилаючись на те, що кошти відповідачем добровільно не відшкодовано, Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно вимог статті 17 Закону України Про оборону України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Закон України Про військовий обов`язок і військову службу (далі - Закон № 2232) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Статтею 2 Закону № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється:

громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом;

іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно- правовими актами.

Статтею 3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

За змістом пунктів 26, 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначено Законом України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 3 жовтня 2019 року № 160-IX (далі Закон № 160-IX, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 160-IX матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності; пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

За змістом частин першої - третьої статті 3 вказаного Закону шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.

Згідно з частиною 4 статті 3 Закону № 160-IX переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

За приписами частини 3 статті 6 Закону № 160-IX особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень частин 2, 6, 7 статті 8 Закону № 160-IX у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Статтею 12 Закону № 160-IX передбачено, що у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Аналіз викладених норм свідчить, що військовослужбовець може бути притягнений до матеріальної відповідальності за одночасної наявності таких умов: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди. Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. У разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Матеріалами справи підтверджено, що за наслідками проведеного службового розслідування, оформленого Актом від 28.12.2020, пунктом 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.12.2020 № 787 притягнуто матроса ОСОБА_1 до підвищеної матеріальної відповідальності згідно з пунктом 3 статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 31.10.2019 та за довідками -розрахунками на суму 58023 грн 84 коп. /а.с. 60, зворотній бік 64/.

В Акті службового розслідування встановлено:

- факт завдання матросом ОСОБА_1 шкоди на загальну суму 58023,84 грн;

- протиправність поведінки ОСОБА_1 , яка полягала у неналежному виконанні ОСОБА_1 службових обов`язків, чим було порушено статті 1, 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», статті 11, 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України»;

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою;

- вину відповідача, яка виразилась у формі особистої недисциплінованості, порушенні вимог протипожежної безпеки та незадовільному виконанні службових обов`язків посадових осіб.

Отже, військовою частиною НОМЕР_1 встановлено усі умови, за яких військовослужбовець притягається до матеріальної відповідальності.

З наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.12.2020 № 787 відповідача ознайомлено під підпис.

Доказів оскарження та скасування вказаного наказу у встановленому законодавством порядку сторонами до суду не надано. Заперечень щодо розрахунку суми збитків відповідачем не надано.

З урахуванням проведених відрахувань із грошового забезпечення відповідача, залишок суми до стягнення із ОСОБА_1 станом на день звільнення останнього з військової служби склав 20750,74 грн, що підтверджується витягом з Книги грошових стягнень і нарахувань Військової частини НОМЕР_1 /а.с. 66 68/, довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2021 № 226/2166 /а.с. 71/.

Досудову вимогу Військової частини НОМЕР_1 № 226/1819 від 25.08.2021 про відшкодування шкоди у добровільному порядку ОСОБА_1 отримано 02.09.2021 /а.с. 70, зворот/.

Доказів погашення відповідної заборгованості до суду не надано.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що наявні правові підстави для стягнення із ОСОБА_1 завданих державі збитків у сумі 20750,74 грн.

Відтак позов Військової частини НОМЕР_1 підлягає задоволенню.

Суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16 з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування шкоди/стягнення збитків, завданих особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень, визначила, що вказані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Аналогічні за змістом висновки містяться також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 734/3102/16-ц та від 22 січня 2020 року у справі № 813/1045/18.

Відповідач на час завдання позивачу шкоди проходив публічну службу та мав статус військовослужбовця. Позов пред`явлено військовою частиною до фізичної особи про стягнення майнової шкоди, завданої ним під час проходження військової служби.

Викладене свідчить про те, що між сторонами по справі виник спір з приводу стягнення збитків, завданих особою державі під час проходження військової служби, а тому цей спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Беручи до уваги те, що позивачем витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, не понесено, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення завданих державі збитків - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 завдані збитки у розмірі надмірно виплачене грошове забезпечення за період з 04.08.2024 - 31.08.2024 (28 днів) у сумі 20750,74 грн (двадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень сімдесят чотири копійки).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол