Справа № 468/1622/25
Суддя: Звягіна О. В.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 468/1622/25
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Звягіної О.В. за участю секретаря судового засідання Шутєєвої Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баштанка справу № 468/1622/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Мотивуючи свої вимоги позивач зазначив таке.

«01» липня 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , підполковник ОСОБА_2 , виніс постанову № 372 про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП (порушення законодавства про мобілізацію в особливий період) та наклав штраф у розмірі 34 000,00 гривень. Позивач вважає Постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, через низку грубих порушень: по-перше, Позивач не обізнаний зі змістом протоколу № 174 від 09.06.2025, на підставі якого винесено постанову, оскільки він не був йому наданий; по-друге, Постанова не відповідає вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП, оскільки не містить обов`язкових ознак офіційного документа (номера, дати складення) та, головне, підпису особи, яку притягнуто до відповідальності, і не містить відмітки про відмову від підпису; по-третє, Відповідач не надавав Позивачу для ознайомлення жодних доказів, не роз`яснював йому права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та грубо порушив конституційне право на правничу допомогу (ст. 59 Конституції України), взагалі не здійснивши належного розгляду справи. Таким чином, Постанова не містить посилань на обставини вчинення правопорушення та докази, якими ці обставини підтверджуються, що свідчить про те, що Позивач не скоював інкримінованого йому правопорушення.

Процесуальні дії у справі та заяви сторін:

23.07.2025 року позовна заява надійшла до Баштанського районного суду Миколаївської області. Ухвалою того ж дня відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, витребувані у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 додаткові докази.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 31.07.2025 надав до суду відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позову, посилаючись на правомірність винесення постанови.

Від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 31.07.2025 року надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не є належним відповідачем по справі в частині оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності по суті та просив відмовити в задоволенні позовних вимог

Сторони по справі для участі в розгляді справи не з`явилися, позивач просив розглянути справу без його участі.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки усі учасники даної справи повідомленні відповідно до положень ст. 268 КАС України, до суду не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, то суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Це означає, що ч.2 ст. 77 КАС України встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 12.07.2025 позивач дізнався про існування постанови № 372 від 01.07.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 . про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн. за вчинене правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1, 9 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 249 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Відповідачем не надано доказів того, що позивач був належним чином повідомлений про вказану дату, час та місце розгляду справи, зокрема рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про дату, час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Отже, відповідач належним чином не переконався про сповіщення позивача про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим порушив право позивача на всебічний, повний і об`єктивний розгляд справи.

Загальні процесуальні засади доказування виходять з того, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а в межах адміністративного судочинства у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування покладається саме на відповідача.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23- рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, і однією із таких презумпцій є закріплена в статті 62 Конституції України презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Як зазначено у пункті 30 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/13 52/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Постанова, винесена з порушенням процедури, вважається незаконною і такою, що не підлягає виконанню. Це означає, що вона не створює жодних юридичних наслідків для особи, яку притягнуто до відповідальності, і може бути успішно оскаржена.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, у суду немає підстав ставити під сумнів письмові показання позивача з цього приводу і таких доказів суду не представлено. Отже, за відсутності достатніх даних про вчинення позивачем правопорушення, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

У разі оскарження постанови про адміністративне правопорушення, суд (відповідно до ст. 286 КАС України) або вищестоящий орган/посадова особа (згідно зі ст. 293 КУпАП) може прийняти одне з таких рішень:

-залишити постанову без змін, а позовну заяву/скаргу без задоволення.

-скасувати постанову і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи). Це відбувається лише у випадку, якщо оскаржена постанова була винесена неправомочним органом (посадовою особою).

-скасувати постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення.

-змінити захід стягнення в межах, передбачених законом, без посилення.

У даному випадку, оскільки постанова винесена правомочним органом (посадовою особою), підстави для направлення справи на новий розгляд відсутні. Відтак, постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, відповідно до п. 7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки не є юридичними особами та є відокремленими структурними підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Натомість територіальні центри комплектування та соціальної підтримки областей є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

За такого, саме відповідні обласні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до Бюджетного кодексу України є розпорядниками бюджетних коштів, які одержують відповідні бюджетні асигнування.

Саме у зв`язку з цим для можливої подальшої реалізації передбаченого ст. 139 КАС України порядку розподілу судових витрат у разі задоволення адміністративного позову до участі у справі в якості співвідповідача залучений ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Оскільки позов підлягає задоволенню, тому на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені на сплату судового збору, за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73-77, 90, 242-244, 246, 250-251, 271, 273 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову, складену тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 «01» липня 2025 року № 372 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої прийнято рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень та закрити провадження у справі.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 484 гривень 48 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідачі:

ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса АДРЕСА_2 )

ІНФОРМАЦІЯ_7 (адреса АДРЕСА_3 )

СУДДЯ: