Справа № 200/1874/25
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 року Справа№200/1874/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області,

Державної судової адміністрації України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

Державна казначейська служба України

про визнання протиправними дій та бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Державної судовпї адміністрації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Державна казначейська служба України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області щодо нарахування та виплати позивачу компенсації за невикористану частину щорічної основної оплачуваної відпустки тривалістю 14 робочих днів за період роботи з 15 квітня 2022 року по 17 листопада 2022 року, 26 робочих днів за період роботи з 18 листопада 2022 року по 6 листопада 2022 року, невикористану частину щорічної додаткової оплачуваної відпустки тривалістю 15 календарних днів за період роботи з 8 листопада 2023 року по 7 листопада 2024 року, вихідної допомоги в розмірі трьох місячних суддівських винагород за останньою посадою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2024 року, в розмірі 2 102,00 грн;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Донецькій області провести нарахування та виплату позивачу компенсації за невикористану частину щорічної основної оплачуваної відпустки тривалістю 14 робочих днів за період роботи з 15 квітня 2022 року по 17 листопада 2022 року, 26 робочих днів за період роботи з 18 листопада 2022 року по 6 листопада 2022 року, невикористану частину щорічної додаткової оплачуваної відпустки тривалістю 15 календарних днів за період роботи з 8 листопада 2023 року по 7 листопада 2024 року, вихідної допомоги в розмірі трьох місячних суддівських винагород за останньою посадою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2024 року складає 3028,00 грн, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених податків і обов`язкових платежів;

- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати вихідної допомоги при звільнені, компенсації за невикористану частину ОСОБА_1 щорічної основної оплачуваної відпустки тривалістю 14 робочих днів за період роботи з 15 квітня 2022 року по 17 листопада 2022 року, 26 робочих днів за період роботи з 18 листопада 2022 року по 6 листопада 2022 року, невикористаної частини щорічної додаткової оплачуваної відпустки тривалістю 15 календарних днів за період роботи з 8 листопада 2023 року по 7 листопада 2024 року, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2024 року 3028,00 грн;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області у відставці ОСОБА_1 недоплачених вихідної допомоги та компенсації за невикористані дні відпустки.

Ухвалою суду від 21 березня 2025 року позовна заява залишена без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

3 квітня 2025 року судом отримано заяву позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано уточнену позовну заяву та додаткові докази (а.с. 25-36).

Ухвалою суду від 7 квітня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даною позовною заявою, відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні).

17 квітня 2025 року від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області до суду надійшов відзив на позов, в якому міститься клопотання про залучення до участі у справі Міністерства фінансів України та Кабінету Міністрів України в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних позовних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 29 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про залучення до участі у справі третіх осіб.

18 червня 2025 року судом отримано від Державної судової адміністрації України відзив на позов позивача.

Ухвалою суду від 17 вересня 2025 року зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області надати суду довідку/довідки про нараховані та виплачені позивачу виплати (суддівська винагорода та інші виплати) за період з 1 січня 2023 року по 17 жовтня 2024 року.

19 вересня 2025 року судом отримано від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області витребувані судом документи.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.

Наказом в.о.голови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області № 11-к/г від 8 листопада 2023 року позивача зараховано до штату Красноармійського міськрайонного суду Донецької області у зв`язку із достроковим закінченням строку відрядження для здійснення правосуддя до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з 8 листопада 2023 року.

Наказом в.о. голови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області № 6-к/г від 17 жовтня 2024 року позивача включено до штату Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 17 жовтня 2024 року у зв`язку із поданням заяви про відставку та звільнення з посади судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

У жовтні 2024 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Донецької області позивачу було нараховано та виплачено компенсацію за невикористану частину щорічної основної оплачуваної відпустки тривалістю 14 робочих днів за період роботи з 15 квітня 2022 року по 17 листопада 2022 року, 26 робочих днів за період роботи з 18 листопада 2022 року по 6 листопада 2023 року, невикористану частину щорічної додаткової оплачуваної відпустки тривалістю 15 календарних днів за період роботи з 8 листопада 2023 року по 7 листопада 2024 року та вихідну допомогу в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою, для визначення суми якої використовувалася величина під назвою «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді» з січня 2024 року в розмірі 2102,00 грн.

Позивач вважає, що застосування Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Донецької області зазначеної величини при розрахунку належних ОСОБА_1 при звільненні виплат є протиправним, так як належною величиною, що мала бути застосована при розрахунку зазначених вище виплат є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2024 року, який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» складав 3028,00 грн.

Внаслідок протиправних дій першого відповідача та протиправної бездіяльності другого відповідача розмір компенсації за невикористані відпустки та вихідної допомоги, якій їй було нараховано та сплачено при звільненні, не відповідає розміру, установленому Законом України «Про судоустрій і статус суддів», чим порушено право позивача на отримання всіх належних при звільненні виплат у належному розмірі (а.с. 1-6, 26-29).

У відзиві на позов перший відповідач, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, обґрунтовуючи заперечення наступним.

Відповідно до ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатись іншими нормативно-правовими актами.

Статтями 7 Закону України від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Закону України від 2 грудня 2021 року № 1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік», Закону України від 3 листопада 2022 року № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та Закону України від 9 листопада 2023 року № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що у 2021-2024 роках прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, з 1 січня складає 2102 грн.

Таким чином, з 1 січня 2021 року суддівська винагорода суддів місцевих судів відповідно до діючого законодавства обраховується від розміру посадового окладу судді, який складає 63 060 грн, а доплати обчислюються від цього розміру посадового окладу.

Відповідно до ст. 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює ДСА України, а Територіальне управління ДСА України в Донецькій області є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня.

Ані в Законах України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік», ані в кошторисі на відповідний рік не передбачено нарахування та виплату суддівської винагороди суддям місцевих загальних судів Донецької області, розрахованої від посадового окладу в розмірі 3028 грн.

Нарахування та виплата суддівської винагороди не може ставитися в залежність лише від норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Враховуючи викладене, при нарахуванні та виплаті позивачу належних їй виплат ТУ ДСА України в Донецькій області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України (а.с. 47-50).

У відзиві на позов другий відповідач, Державна судова адміністрація України, також заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, обґрунтовуючи заперечення наступним.

Відповідно до ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатись іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ч. 1 ст. 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

У ч. 3 цієї ж статті зазначено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ (Закон № 1082-ІХ) встановлено прожитковий мінімум, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня - 2102грн.

Вказаний розмір прожиткового мінімуму також був встановлений на 2022-2025 роки відповідними законами про Державний бюджет України: на 2022 рік - Законом № 1928-ІХ, на 2023 рік - Законом № 2710-IX, на 2024 рік - Законом № 3460-ІХ та на 2025 рік - Законом № 4059-IX, які не скасовувалися, неконституційними не визнавалися та є чинними.

Законом № 1402-VIII врегульовано розмір суддівської винагороди, який передбачає кількісну складову прожиткових мінімумів, а саме: 30. При цьому даний закон не дає визначення "прожиткового мінімуму для працездатних осіб" та не наводить нормативно-правового акту, яким необхідно керуватись для визначення розміру цієї розрахункової величини.

Таким чином, питання розрахункової величини (розміру) прожиткового мінімуму регулюється законами України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, а Закон № 1402-VIII визначає лише кількість прожиткових мінімумів. При цьому оклад судді складається з розрахункової величини "прожиткового мінімуму для працездатних осіб", розмір якого встановляється на 1 січня календарного року, та відповідного коефіцієнту, який залежить від інстанції.

Посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24.

Також ДСА зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 47 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування відповідно до затвердженого розпису бюджету, що є підставою для затвердження кошторисів.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання тільки в межах бюджетних асигнувань.

Згідно із абз. 2 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228 "Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ" установи мають право брати бюджетні зобов`язання та здійснювати платежі в межах бюджетних асигнувань, установлених затвердженими та погодженими у випадках, передбачених цим Порядком, кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету.

З огляду на зазначене, Державній судовій адміністрації України виділялися з Державного бюджету бюджетні асигнування на виплату суддівської винагороди з розрахунку з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовувався для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102 грн відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік, отже, виплата суддівської винагороди у 2022 - 2024 роках за рахунок бюджетних асигнувань не могла бути виплачена з іншого розміру розрахункової величини прожиткового мінімуму, оскільки затверджені бюджетні кошториси та виділені асигнування з Державного бюджету були проведені з розрахунку 2 102 грн, а не з іншого розміру (а.с. 64-70).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державна казначейська служба України, правом надати пояснення по справі не скористалась.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянкою України, паспорт НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання відповідно до довідки Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 620 від 4 листопада 2024 року: АДРЕСА_2 (а.с. 9-10, 35).

Перший відповідач, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (далі перший відповідач, ТУ ДСА в Донецькій області), , зареєстроване місцезнаходження: 84112, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, буд. 2, є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі (а.с. 51).

Другий відповідач, Державна судова адміністрація України (далі другий відповідач, ДСА України), , зареєстроване місцезнаходження: 01601, Київська область, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5, є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі (а.с. 71-72).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державна казначейська служба України, , зареєстроване місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6 (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search).

Як встановлено судом, Указом Президента України «Про призначення суддів» від 11 травня 2004 року № 514/2004 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Кіровського міського суду Донецької області на п`ять років (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/514/2004#Text).

Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 1 квітня 2010 року № 2009-VI ОСОБА_1 обрано безстроково на посаду судді Кіровського міського суду Донецької області (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/2009-VI#Text).

Указом Президента України «Про переведення суддів» від 7 квітня 2015 року № 203/2015 суддю Кіровського міського суду Донецької області ОСОБА_1 переведено на роботу на посаді судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області (https://www.president.gov.ua/documents/26).

Рішенням Голови Верховного Суду від 14 листопада 2022 року № 512/0/149-22, ухваленим на підставі ста. 55, п. 56 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», суддю Красноармійського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 відряджено до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області для здійснення правосуддя із 14 листопада 2022 року (https://hcj.gov.ua/doc/doc/41060).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 24 жовтня 2023 року № 1001/0/15-23 «Про дострокове закінчення відрядження судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області» вирішено достроково закінчити відрядження судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області із 7 листопада 2023 року (https://hcj.gov.ua/doc/doc/41060).

Наказом в.о.голови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 8 листопада 2023 року № 11-к/г позивач зарахована до штату суду у зв`язку із достроковим закінченням строку відрядження для здійснення правосуддя до Могілів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області, з 8 листопада 2023 року (а.с. 11).

Рішенням Вищої ради правосуддя № 3009/0/15-24 від 15 жовтня 2024 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку» позивача звільнено з посади судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області у відставку (https://hcj.gov.ua/doc/doc/47797).

Наказом в.о.голови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2024 року № 6-к/г відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя № 3009/0/15-24 від 15 жовтня 2024 року, п. 4 ч. 6 ст. 126 Конституції України, ст. 143 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», позивача відраховано зі штату Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 17 жовтня 2024 року у зв`язку із поданням заяви про відставку та звільненням з посади судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області; встановлено: виплатити ОСОБА_1 компенсацію за: невикористану частину основної оплачуваної відпустки тривалістю: 14 робочих днів за період роботи з 15 квітня 2022 року по 7 листопада 2022 року; 26 робочих днів за період роботи з 18 листопада 2022 року по 6 листопада 2023 року; невиплачену частину щорічної додаткової оплачуваної відпустки тривалістю: 15 календарних днів за період роботи з 8 листопада 2023 року по 7 листопада 2024 року; виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою (а.с. 12).

Як вбачається з довідки ТУ ДСА України в Донецькій області № 04-1768 від 24 жовтня 2024 року, у жовтні 2024 року позивачу нараховано 477 289,01 грн (а.с. 32).

Відповідно до пояснень відповідачів, підтверджених довідками ТУ ДСА в Донецькій області від 19 вересня 2025 року № 04-618/25 та № 04-619/25 та розрахунковими листками, нарахування позивачеві у жовтні 2024 року виплат при звільненні з посади судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області (зокрема, компенсації за невикористані дні відпусток та вихідної допомоги) здійснювалось із врахуванням при їх розрахунку суддівської винагороди, розрахованої із врахуванням прожиткового мінімуму в розмірі 2102,00 грн (а.с. 47-50, 64-70, 90-92).

Будучи не згодою із розміром нарахованих та виплачених їй при звільненні у відставку з посади судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області компенсації за невикористані відпустки та вихідної допомоги, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно зі ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Як зазначено у преамбулі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 2 червня 2016 року (далі - Закон № 1402-VIII) цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону № 1402-VIII судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Закону № 1402-VIII Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

Згідно з п. 2. ч. 3 ст. 148 Закону № 1402-VIII функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють: Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України.

Частиною 1 ст. 135 Закону № 1402-VIII встановлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 3 ст. 135 Закону № 1402-VIII (яка згідно із Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2020 від 11 березня 2020 року діє в редакції Закону № 1774-VIII) базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Згідно із ч. 1 ст. 136 Закону № 1402-VII суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу. […].

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Закону № 1402-VII суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до ст. 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку. […]

Згідно із ч. 1 ст. 143 Закону № 1402-VII судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога в розмірі 3 місячних с у д д і в с ь к и х в и н а г о р о д за останньою посадою.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки […].

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок № 100), який застосовується у випадках виплати працівникам компенсації за невикористані відпустки, обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з в и п л а т за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю виплати компенсації за невикористані відпустки (абз. 1 п. 2). Обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки, на які працівник набув право до 31 грудня 2023 року, проводиться виходячи з виплат, нарахованих у 2023 році (абз. 2 п. 2).

Як вбачається з пояснень першого відповідача, які підтверджуються довідками ТУ ДСА в Донецькій області від 19 вересня 2025 року № 04-618/25 та № 04-619/25 та розрахунковими листками, розрахунок розміру компенсації позивачеві за невикористані частини відпусткок при звільненні та грошової винагороди при звільненні здійснювався виходячи із розміру суддівської винагороди за період 2023 - 2024 роки (компенсація відпусток) та суддівської винагороди за останньою посадою (а.с. 64-70, 90-92).

Сторонами визнається (а матеріалами справи підтверджується), що розмір суддівської винагороди позивачу у 2023 - 2024 роках здійснювався із врахуванням прожиткового мінімуму у розмірі 2102,00 грн.

Разом із цим суд зауважує, що розмір нарахованої позивачу суддівської винагороди за 2023 - 2024 роки н е є предметом спору в межах даної справи.

Доказів на підтвердження здійснення першим відповідачем п е р е р а х у н к у нарахованої позивачеві у вказаний період суддівської винагороди із врахуванням в якості розрахункової величини прожиткового мінімуму у розмірі 3028,00 грн (замість 2102,00 грн) - суду не надано.

Враховуючи наведене, суд не вбачає порушень з боку першого відповідача приписів ч. 1 ст. 143 Закону № 1402-VII та п. 2 Порядку № 100 при розрахунку позивачеві компенсації за невикористані частини відпусткок та грошової винагородипри звільненні.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправними дій ТУ ДСА в Донецькій області щодо нарахування та виплати позивачу компенсації за невикористані частини відпусток та вихідної допомоги при звільнені.

Беручи до уваги, що інші позовні вимоги ОСОБА_1 є похідними вимогами, зазначені вимоги також задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2-4, 9, 12, 72-78, 90, 139, 244-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 84112, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, буд. 2), Державної судової адміністрації України (, зареєстроване місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Державна казначейська служба України (, зареєстроване місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6) про визнання протиправними дій та бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна