Справа № 420/39724/25
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в порядку статті 287 КАС України в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кушнір Наталії Ігорівни від 19.11.2025 про закінчення виконавчого провадження № 75044287, відкритого на підставі виконавчого листа №420/5701/23, виданого Одеським окружним адміністративним судом 04.08.2023;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України усунути порушення вимог закону при виконанні виконавчого провадження №75044287 та поновити його для забезпечення реального виконання виконавчого листа №420/5701/23, виданого Одеським окружним адміністративним судом 04.08.2023;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України вжити усіх передбачених Закону України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення, з метою належного виконання виконавчого листа №420/5701/23, виданого Одеським окружним адміністративним судом 04.08.2023.

Ухвалою від 01.12.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись з урахуванням особливостей 287 КАС України. Судове засідання призначено на 16.12.2025.

16.12.2025 учасники справи у судове засіданні не з`явились, про дату, час та місце проведення останнього повідомлялися належним чином.

За приписами частини 1 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 3 статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі № 420/5701/23, яке набрало законної сили 17.07.2023, було визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Київській області щодо відмови у переведенні на пенсію та зобов`язано Боржника повторно розглянути заяву Скаржника від 06.03.2023 про переведення його з пенсії по інвалідності, з урахуванням висновків, викладених судом. Надалі, 20.05.2024 відкрито виконавче провадження №75044287, винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору. Незважаючи на пряму та обов`язкову вимогу судового рішення, Боржник здійснив перерахунок пенсії, але самовільно та протиправно визначив дату її призначення - з 17 липня 2023 року, що підтверджується Рішенням про перерахунок пенсії №03 від 20.09.2023. Такий підхід прямо суперечить резолютивній частині рішення суду, якою Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області було зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.03.2023 та здійснити переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за Законом України «Про прокуратуру» з урахуванням висновків суду. Ігнорування дати подання заяви є порушенням імперативного обов`язку та свідчить про вибіркове і формальне виконання рішення. 28 травня 2024 року Боржник направив державному виконавцю лист, у якому повідомив про нібито повне виконання рішення суду та просив закінчити виконавче провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та звільнити його від сплати виконавчого збору. Однак, цей лист містив недостовірні відомості, адже фактичне виконання рішення було неповним пенсія призначена лише з 17.07.2023, замість визначеної судом та законодавством дати - 06.03.2023. Позивач вважає, що дії Боржника свідчать про свідоме ухилення від виконання судового рішення, а бездіяльність державного виконавця про грубе порушення його службових обов`язків. Вказане підтверджує незаконність закінчення виконавчого провадження та необхідність його поновлення для забезпечення реального виконання судового рішення і відновлення порушених прав Стягувача.

11.12.2025 від представника Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначає, що листом від 28.05.2024 № 1000-0905-5/90029 та доданих копій документів боржником повідомлено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/5701/23, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 06.03.2023 та 22.08.2023 прийнято відповідне рішення №03. Одночасно, згідно вищезазначеної відповіді, ОСОБА_1 з 17.07.2023 переведено на пенсію по Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII. У відповідності до вимог пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. У виконавчому документі, який перебував на виконанні у Відділі, не визначено дату з якої ОСОБА_1 необхідно перевести на пенсію по Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII. За таких обставин, рішення суду, в порядок і спосіб визначений виконавчим документом, виконано боржником в повному обсязі, а саме: Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 06.03.2023, прийнято відповідне рішення від 22.08.2023 № 03 та переведено ОСОБА_1 на пенсію по Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII. Враховуючи вищевикладене, постанова державного виконавця від 19.11.2025 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 у справі № 420/5701/23 прийнята у відповідності до вимог діючого законодавства України та скасуванню не підлягає.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 по справі №420/5701/23 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №03 від 10.03.2023 щодо відмови у переведенні (перерахунку) з пенсії по інвалідності згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.03.2023 про переведення його з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 на пенсію по Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, з урахуванням висновків, викладених судом у цьому рішенні.

04.08.2023 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

20.05.2024 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Боярчуком Олександром Владиславовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа №420/5701/23 від 04.08.2023 та зазначено боржнику про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом №1000-0905-5/90029 від 28.05.2024 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про те, що рішенням №03 від 22.08.2023 проведено перерахунок пенсії в межах покладених зобов`язань. На підставі викладеного, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області просило закінчити виконавче провадження №74032076 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

15.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою в якій просив вжити всіх заходів щодо належного виконання рішення суду, оскільки ГУ ПФУ у Київській області в порушення вимог частини 1 статті 45 Закону №1058 ОСОБА_1 було призначено пенсію не з дня звернення, тобто з 06.03.2023, а лише з 17.07.023, що свідчить про неналежне виконання боржником рішення суду.

Постановою Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кушнір Наталії Ігорівни від 19.11.2025 ВП №75044287 встановлено виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 по справі №420/5701/23 в порядок і спосіб визначений виконавчим документом в повному обсязі та закінчено виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа №420/5701/23 від 04.08.2023.

Вважаючи постанову відповідача ВП №75044287 від 19.11.2025 про закінчення виконавчого провадження протиправною та такою, що суперечить вимогам законодавства, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII, визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно з частиною 5 статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 63 Закону № 1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 2 статті 39 Закону № 1404-VIII встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-18, 191 частини 1 цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (частина 3 статті 39 Закону №1404-VIII).

Предметом спору у даній справі є правомірність прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII.

З аналізу правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, слідує, що закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII можливе у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено судом, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 по справі №420/5701/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.03.2023 про переведення його з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 на пенсію по Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, з урахуванням висновків, викладених судом у цьому рішенні.

04.08.2023 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

20.05.2024 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Боярчуком Олександром Владиславовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа №420/5701/23 від 04.08.2023 та зазначено боржнику про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом №1000-0905-5/90029 від 28.05.2024 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про те, що рішенням №03 від 22.08.2023 проведено перерахунок пенсії в межах покладених зобов`язань. На підставі викладеного, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області просило закінчити виконавче провадження №74032076 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Надалі, постановою Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кушнір Наталії Ігорівни від 19.11.2025 ВП №75044287 встановлено виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 по справі №420/5701/23 в порядок і спосіб визначений виконавчим документом в повному обсязі та закінчено виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа №420/5701/23 від 04.08.2023.

Таким чином, судом встановлено, що боржником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 по справі №420/5701/23 розглянуто повторно заяву ОСОБА_1 від 06.03.2023 про переведення його з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 на пенсію по Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII та рішенням №03 від 22.08.2023 проведено перерахунок пенсії.

За вказаних обставин, боржником до матеріалів виконавчого провадження було надано докази фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом щодо зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.03.2023 про переведення його з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 на пенсію по Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, з урахуванням висновків, викладених судом у цьому рішенні.

Разом з тим, позивач не погоджується з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо дати з якої позивача переведено з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 на пенсію по Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, а тому вважає, що в даному випадку саме на відповідача покладено обов`язок щодо контролю виконання рішення суду, проте суд не погоджується з такими доводами позивача та зазначає, що у разі незгоди з прийнятим ГУ ПФУ в Одеській області рішенням в частині визначення дати переведення на інший вид пенсії, ОСОБА_1 може звернутись до суду з відповідним позовом на підставі положень Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 19.11.2025 про закінчення виконавчого провадження № 75044287 задоволенню не підлягають.

Як наслідок, не підлягають і до задоволення позовні вимоги щодо зобов`язання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України вжити усіх передбачених Закону України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення, з метою належного виконання виконавчого листа №420/5701/23, виданого Одеським окружним адміністративним судом 04.08.2023.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позову, суд зазначає про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 287, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана відповідно до положень частини 6 статті 287 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.

.