Справа № 260/3202/25
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/3202/25 пров. № А/857/46971/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

за участю секретаря Єршової Ю.С.,

представника апелянта Андрусенка К.І.,

представника позивача Бурі О.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року (ухвалене головуючим суддею Луцович М.М. у м. Ужгород) у справі № 260/3202/25 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , податковий борг у розмірі 1237925,33 гри., в т.ч. пеня 668,81 грн. по платежах: 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 497093,21 грн. (в т.ч. пеня - 46,82 грн.), 11011001 «Військовий збір, що сплачується за результатом річного декларування» у розмірі 50333,90 грн. (в т.ч. пеня у розмірі 309,67 грн), 11010100 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п» у розмірі 690498,22 грн. у т.ч. пеня - 312,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що у відповідача наявний податковий борг, який у добровільному порядку не сплачений.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 адміністративний позов задоволено. Стягнуто із фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 1237925,33 грн, в т.ч. пеня 668,81 грн, по платежах: 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 497093,21 грн (в т.ч. пеня - 46,82 грн), 11011001 «Військовий збір, що сплачується за результатом річного декларування» у розмірі 50333,90 грн (в т.ч. пеня - 309,67 грн), 11010100 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п» у розмірі 690498,22 грн (у т.ч. пеня - 312,32 грн).

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ДПС у Закарпатській області дотримана процедура визначення податкового зобов`язання відповідача та повідомлення останнього про наявність податкового боргу. Однак, вказані дії позивача не призвели до погашення відповідачем податкового боргу.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та в прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного провадження, яка мала розглядатися за правилами загального позовного провадження. Крім цього, вказує, що він не отримав ухвалу про відкриття провадження та відповідно справу розглянуто без належного повідомлення останнього.

Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача, заперечив проти задоволення апеляційної скарги та надав пояснення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників у часників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , та перебуває на обліку у податковому органі, що підтверджено Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ОСОБА_1 було подано 09.02.2024 до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи № із самостійно задекларованою сумою грошових зобов`язань по платежу: 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 452068,45 грн; 11011001 «Військовий збір, що сплачується за результатом річного декларування» у розмірі 452068,45 грн.

Контролюючим органом було проведено планову документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за наслідками чого складено акт перевірки №133349/07-16-24-06/ НОМЕР_1 від 23.09.2024 та прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№000/10614/07-16-24-06/ НОМЕР_1 від 14.10.2024, яким визначено грошові зобов`язання з платежу 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 45024,76 грн, в т.ч. пеня у розмірі 46,82 грн;

№000/10613/07-16-24-06/ від 14.10.2024, яким визначено грошові зобов`язання з платежу 11011001 «Військовий збір, що сплачується за результатом річного декларування» у розмірі 3730,37 грн, в т.ч. пеня - 3,90 грн;

№000/10618/07-16-24-06/ від 14.10.2024, яким визначено грошові зобов`язання з платежу 11010100 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п» у розмірі 690185,90 грн.

Станом на 28.04.2025 у відповідача наявний податковий борг у розмірі 1237925,33 грн, в т.ч. пеня 668,81 грн, по платежах: 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 497093,21 грн (в т.ч. пеня - 46,82 грн), 11011001 «Військовий збір, що сплачується за результатом річного декларування» у розмірі 50333,90 грн (в т.ч. пеня - 309,67 грн), 11010100 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п» у розмірі 690498,22 грн (у т.ч. пеня - 312,32 грн).

Оскільки, відповідачем не погашено вказану вище суму боргу, позивач звернувся з даним адміністративним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлено кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п. 20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України (далі ПК України) контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 57.3 ст.57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

В свою чергу, відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

В свою чергу, у разі не виконання платником податків обов`язку щодо своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання контролюючий орган в силу компетенції, встановленої нормами ПК України, здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків.

Відповідні заходи мають бути здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, як того вимагає ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою встановлені критерії поведінки державного органу у сфері публічних відносин.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Згідно п. 59.3 ст. 59 ПК України, податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 59.5 ст. 59 ПК України визначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Отже, нормами Податкового кодексу України встановлено чіткий порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган для стягнення податкового боргу.

Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою в установленому законодавством порядку, надсилання платнику податків вимоги про сплату боргу.

За висновками Верховного Суду, у межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності визначення (нарахування) контролюючим органом грошових зобов`язань.

У спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) визначеного грошового зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №817/4186/13-а, від 21.08.2019 у справі №2340/4023/18, від 05.03.2020 у справі №804/8630/16, від 12.07.2022 у справі №160/7345/20 та інших.

Надаючи оцінку наявності підстав для стягнення в даному випадку з відповідача податкового боргу, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами, що позивачем було проведено планову документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за наслідками якої складено акт перевірки №133349/07-16-24-06/ НОМЕР_1 від 23.09.2024.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№000/10614/07-16-24-06/ НОМЕР_1 від 14.10.2024 (отримано відповідачем особисто), яким визначено грошові зобов`язання з платежу 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 45024,76 грн, в т.ч. пеня у розмірі 46,82 грн;

№000/10613/07-16-24-06/ НОМЕР_1 від 14.10.2024 (отримано відповідачем особисто), яким визначено грошові зобов`язання з платежу 11011001 «Військовий збір, що сплачується за результатом річного декларування» у розмірі 3730,37 грн, в т.ч. пеня - 3,90 грн;

№000/10618/07-16-24-06/ від 14.10.2024 (отримано відповідачем особисто), яким визначено грошові зобов`язання з платежу 11010100 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п» у розмірі 690185,90 грн.

Грошові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями є узгодженими, оскільки такі не оскаржено ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

У зв`язку з несплатою узгоджених сум відповідачу на підставі пункту 59.1. статті 59 ПК України, надіслано податкову вимогу від 05.03.2018 №6501-17 про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями, яка була направлена на адресу відповідача засобами поштового зв`язку рекомендованим листом №540 та повернути без вручення відповідно до довідки форми «20».

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відтак, у силу вимог статті 58 ПК України податкова вимога вважається врученою.

Враховуючи, що заявлену до стягнення суму податкового боргу у встановлені законодавством строки до бюджету відповідач не сплатив, наявність у нього податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд першої інстанції правильно виснував про обґрунтованість позовних вимог та доцільність задоволення позову.

Щодо доводів апелянта в частині не отримання ухвали про відкриття провадження то такі спростовані матеріалами справи, оскільки наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу за № 124 про отримання ухвали про відкриття провадження 23.05.2025. (а.с. 37)

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частин 1, 2 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно п.4 ч.4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи зокрема у спорах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки у спірних правовідносинах заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб вказаний спір не міг бути розглянутий за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

З врахуванням усіх наведених вище обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись статтями 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року у справі № 260/3202/25 скасувати та прийняте нове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 1237925,33 грн (один мільйон двісті тридцять сім тисяч дев`ятсот двадцять п`ять гривень тридцять три копійки), в т.ч. пеня 668,81 грн, по платежах: 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 497093,21 грн (в т.ч. пеня - 46,82 грн), 11011001 «Військовий збір, що сплачується за результатом річного декларування» у розмірі 50333,90 грн (в т.ч. пеня - 309,67 грн), 11010100 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п» у розмірі 690498,22 грн (у т.ч. пеня - 312,32 грн).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 18 грудня 2025 року