Справа № 380/9747/25
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 рокусправа № 380/9747/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової Ольги О.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії за вислугою років (пільгова вислуга) згідно з Законом України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб", яка становить 25 років 04 місяця 22 дні;

- зобов`язати відповідача здійснити з 16.04.2015 перерахунок та виплату позивачу пенсії згідно з Законом України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб", на підставі додаткової пільгової вислуги років, яка становить 25 років 04 місяця 22 дні, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що з 23.12.2010 йому призначена пенсія за вислугу років на підставі п. "б" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII у розмірі 50% грошового забезпечення.

У зв`язку із прийняттям на службу в Державну кримінальну- виконавчу службу України відповідно до наказу від 08.04.2011 № 31о/с ОСОБА_1 знятий з обліку як отримувач пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Наказом Державної пенітенціарної служби України наказом від 17.04.2015 № 51/ос-15 ОСОБА_1 звільнений в запас за власним бажанням. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 20 років 10 місяців 05 днів, у пільговому обчисленні - 25 років 04 місяці 22 дні та призначено пенсію за вислугу років з 17.04.2015 виходячи з 50% суми грошового забезпечення.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням додаткової вислуги років, однак отримав відмову відповідача, обґрунтовану тим, що ОСОБА_1 не звільнений зі служби в поліції на підставі пунктів 2,3 частини 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", тому відсутні підстави для перерахунку пенсії з урахуванням додаткових 15 відсотків розміру грошового забезпечення відповідно до пункту "а" статті 13 Закону № 2262-ХІІ.

Позивач вважає протиправною таку відмову з огляду на те, що відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ, Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ враховується саме пільгова вислуга років. При цьому положеннями Закону № 2262-ХІІ не встановлено виключень того, що роки вислуги в пільговому обрахуванні не можуть зараховуватись до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.

Із наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою від 20.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву та копії протоколів про призначення та перерахунки пенсії ОСОБА_1

10.06.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, покликаючись на те, що до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" внесені зміни, зокрема, до пункту "а" статті 13 Закону №2262-ХІІ та розширене коло осіб, яким призначається пенсія на підставі пункту "а" частини 1 статті 13 цього Закону за рахунок осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію". Вказані зміни застосовуються до осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", а відтак, необхідною умовою, з якою законодавець пов`язує наявність у особи права на призначення пенсії у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення, є звільнення у відставку за віком або за станом здоров`я, на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Зауважує, що відповідно до витягу з наказу Державної пенітенціарної служби України від 17.04.2015 № 51/ОС-15 - полковник внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнений у запас Збройних сил України за п. 64 "ж" (за власним бажання). Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 20 роки 10 місяців 5 днів.

Відповідач наголошує, що скільки ОСОБА_1 не звільнений зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини 1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", підстави для перерахунку пенсії з урахуванням додаткових 15 % розміру суми грошового забезпечення відповідно до пункту "а" статті 13 Закону № 2262-ХІІ, відсутні.

Стверджує, що у спірних правовідносинах, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

17.06.2025 позивач подав відповідь на відзив, де зазначив, що відповідач не подав будь- яких доказів на спростування зазначених у позовній заяві обставин. Отже доводи відповідача, які зазначені у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими. Крім того, в обґрунтування своєї правової позиції посилається на рішення Європейського Суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України та постанови Верховного Суду.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України.

Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарання від 29.12.2010 №148 о/с "Про особовий складу" підполковник внутрішньої служби ОСОБА_1 , перший заступник начальника управління Державного департаменту України з питань виконання покарання у Львівській області звільнений зі служби з 27.12.2010 у запас Збройних Сил України на підставі пункту 64 "ж" (за власним бажання).

Станом на день звільнення позивача зі служби (на 27.12.2010), вислуга років в календарному обчисленні становила 16 років 09 місяців 27 днів, в пільговому обчисленні 20 років 00 місяця 11 дні.

21.01.2021 Державний департамент скерував до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подання від 21.01.2021 № 442 про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , зокрема подання, грошовий атестат, заяву ОСОБА_1 .

23.12.2010 ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років на підставі п. "б" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII у розмірі 50% грошового забезпечення.

Наказом Державної пенітенціарної служби України від 08.04.2011 № 31о/с ОСОБА_1 прийнятий на службу в Державну кримінальну - виконавчу службу України, зарахований в кадри з спеціальним званням підполковника внутрішньої служби та призначений на посаду першого заступника начальника управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Львівській області.

У зв`язку із прийняттям на службу в Державну кримінальну - виконавчу службу України позивач знятий з обліку як отримувача пенсії відповідно до Закону № 2262-XII.

Наказом Державної пенітенціарної служби України (по особовому складу) від 17.04.2015 № 51/ос-15 відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ полковник внутрішньої служби ОСОБА_1 , перший заступник начальника управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Львівській області звільнений в запас Збройних Сил України за пунктом 64 "ж" (за власним бажанням).

Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 20 років 10 місяців 05 днів, у пільговому обчисленні - 25 років 04 місяці 22 дні.

17.04.2015 Головне управління ПФУ у Львівській області призначило ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі п. "б" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII у розмірі 50% грошового забезпечення.

08.04.2025 позивач звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про проведення перерахунку пенсії із урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні (25 років 04 місяці 22 дні) на день звільнення з Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до статті 12, 13, 17, 17-1, 17-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ.

26.04.2025 Головне управління ПФУ у Львівській області листом за № 8828-8852/Д- 52/8-1300/25 повідомило позивача проте, що він не звільнений зі служби в поліції на підставі пунктів 2,3 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", тому відсутні підстави для перерахунку пенсії з урахуванням додаткових 15 відсотків розміру грошового забезпечення відповідно до пункту "а" статті 13 Закону № 2262-ХІІ.

Не погодившись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 6 статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" від 03.06.2005 № 2713-IV (далі Закон № 2713-IV) визначено, що пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ), приписи якого суд застосовує у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно із п "а" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, серед іншого: з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, законодавець визначає можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням до вислуги років періоду вислуги років на пільгових умовах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" встановлено, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ", особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Відповідно до п.п. "а" п. 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до п.п. "в" п. 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця - на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затвердженим Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Із аналізу наведених вище приписів Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 393 слідує, що Законом № 2262-ХІІ, зокрема, у пунктом "а" статті 12 визначено мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 22 календарних років.

У свою чергу, положеннями статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ та підпунктів "а" та "г" пункту 3 Постанови № 393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать положенням Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 393.

До аналогічного висновку про застосування Постанови № 393 при обчисленні пільгового стажу для призначення пенсії за вислугу років поліцейським, дійшов Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а та у постанові від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а.

Верховний Суд у вказаних постановах зазначив, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування такого періоду до стажу, є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Також Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18 висновував про необґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Крім того, колегія суддів Верховного Суду у справі № 480/4241/18 наголосила на необхідності врахування приписів підзаконних нормативно-правових актів при обчисленні вислуги років для призначення пенсії.

У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: "В цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393".

Зі змісту розрахунку вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії вбачається, що станом на день його звільнення із служби в календарному обчисленні становила 20 років 10 місяців 05 днів, в пільговому обчисленні 25 років 04 місяця 22 дні.

Відтак, суд вважає, що позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії, проте, в нього наявний відповідний пільговий стаж, відповідно до приписів пункту 2 Постанови № 393.

Враховуючи, що позивач проходив службу, яка передбачена Постановою № 393, відтак він має право на обрахування вислуги років в пільговому розрахунку.

Позивач на дату звільнення 16.04.2015 мав вислугу 22 календарних роки і більше (25 років 04 місяця 22 дні).

Зважаючи на викладене, відповідач дійшов необґрунтованого висновку про відсутність у позивача станом на час звільнення, необхідного стажу для призначення йому пенсії за вислугою років згідно із пунктом "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та безпідставно відмовив позивачу у перерахунку його пенсії відповідно до пункту "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням вислуги років - 25 років 04 місяця 22 дні.

Таким чином, позивач, як особа звільнена зі служби у Державній кримінально-виконавчій службі України, вислуга років якої на день звільнення в пільговому обчисленні становила 25 років 04 місяця 22 дні, має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.02.2025 у справі №520/14878/23, від 26.02.2025 у справі № 560/14729/23 та від 07.03.2025 у справі №620/14330/23.

Водночас, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року № 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" врегульоване Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1).

Так, пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Абзацом першим пункту 4 Порядку № 3-1 визначено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення (абзац перший пункту 6 Порядку № 3-1).

Пунктом 14 Порядку № 3-1 визначено:

Орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою;

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів;

Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (додаток 3);

Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).

Згідно з пунктом 16 Порядку № 3-1 при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії (пункт 17 Порядку № 3-1).

З урахуванням зазначеного, зважаючи, що відповідач невірно визначив вислугу років позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії за вислугу років згідно із пункту "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, виходячи з вислуги років 25 років 04 місяців 22 днів та зобов`язання відповідача здійснити з 16.04.2015 перерахунок пенсії позивача за вислугу років згідно із пунктом "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, зарахувавши до вислуги років час проходження служби на пільгових умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідач не дотримав зазначених критеріїв при розгляді звернення позивача про перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугою років, відтак, такі дії пенсійного органу не можуть вважатись правомірними.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат зі сплати судового збору суд здійснює за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи із вислуги років 25 років 04 місяців 22 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) здійснити з 16.04.2015 перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, зарахувавши до вислуги років період проходження служби на пільгових умовах, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, код ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна