Справа № 340/5381/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 340/5381/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року (суддя Науменко В.В.) у справі №340/5381/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо невиплати позивачу в повному розмірі індексації грошового забезпечення, за період з 01 березня 2018 року по 01 червня 2025 включно, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України нарахувати та виплатити позивачу щомісячну індексацію-різницю грошового забезпечення в повному розмірі, за період 01 березня 2018 року по 01 червня 2025 включно відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що відповідачами допущено протиправні дії під час нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у період проходження військової служби.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року позов задоволено частково:

визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 01.06.2025 року включно із застосуванням щомісячної індексації - різниці відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

зобов`язано військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) щомісячну індексацію-різницю грошового забезпечення за період 01.03.2018 року по 31.12.2022 р. та з 01.01.2024 року по 01.06.2025 року, виходячи із щомісячної фіксованої величини 1543,15 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходів відповідно

до вимог абзаців 3-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

Частково задовольняючи позову, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивача права на індексацію грошового забезпечення в розмірі 1543,15 грн. щомісяця - різниці між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Такі висновки суд обгрунтував тим, що з аналізу наданих позивачем індивідуальних відомостей про застраховану особу вбачається, що грошове забезпечення позивача в лютому 2018 року (посадовий оклад + оклад за військовим званням + надбавка за вислугу років) становило в загальному розмірі 730,00 грн. (685,00+43,55+0,0), а в березні 2018 року становило 3650,00 грн. (2910,00+740,00+0,0). Тобто, розмір грошового забезпечення позивача збільшився у березні 2018 року на 2920,00 грн., що не перевищує суму можливої індексації (4463,15 грн.).

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач вказує на незастосування судом першої інстанції строків звернення з позовом до суду, які передбачені ст.233 КЗпП України та якими встановлено тримісячний строк звернення з позовом до суду. Крім цього, відповідач посилається на те, що судом першої інстанції неправильно визначено розмір грошового забезпечення позивача за лютий та березень 2018 року, що призвело до неправильного висновку про те, що збільшений розмір грошового забезпечення (березень 2018 року) не перевищив суму можливої індексації (4463,15 грн.).

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи свідчать про те, що позивач у період з 01.03.2018 року по 01.06.2025 року проходив військову службу у складі військовій частині НОМЕР_2 .

Згідно наданих на вимогу суду довідок № 1262 від 18.08.2025 року (а.с. 28), №1263 від 18.08.2025 року (а.с. 29), №1265 від 18.08.2025 року (а.с. 30), №1264 від 18.08.2025 року (а.с. 31), №1162 від 25.07.2025 року (а.с. 14-15), відповідач нараховував позивачу поточну індексацію з грудня 2018 року (базовий місяць липень 2017). Індексація-різниця відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, у період з 01.03.2018 року по 01.05.2025 року не нараховувалась.

Позивач вважаючи, що йому не в повному розмірі виплатили індексацію грошового забезпечення за період 01.03.2018 по 01.06.2025, звернувся до суду захистом своїх прав та інтересів.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, предметом спору у цій справі є зобов`язання відповідачів виплатити на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Щодо «фіксованої» суми індексації, то слід погодитися з аргументами відповідача, що Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» і Порядок №1078 такого поняття не містять.

Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови КМУ від 13.06.2021 №526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте постановою Уряду №1013 від 09.12.2015 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 1 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 передбачають обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

- якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи, що відбувся у зв`язку зі зміною посадових окладів згідно рішень Уряду; суму індексації, що склалася у місяці підвищення грошового доходу що відбувся у зв`язку зі зміною посадових окладів згідно рішень Уряду (березень 2018 року); і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці підвищення посадових окладів.

Звідси випливає висновок про те, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується. Якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 Порядку № 1078 (103 відсотка).

Як правильно встановлено судом першої інстанції місяцем підвищення доходів для військовослужбовців є березень 2018 року, оскільки з вказаного періоду було підвищено грошове забезпечення на підставі положень постанови КМУ №704.

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

У березні 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762,00 грн, а величина приросту індексу споживчих цін - 253,30 %. Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року, враховуючи положення абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078, становила 4463,15 грн (1 762,00 грн х 253,30 % / 100 = 4 463,15 грн).

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Визначаючи розмір підвищення доходу в березні 2018 року, суд першої інстанції правильно врахував положення абз.5 пункту 5 Порядку №1078 та при визначенні розміру грошового забезпечення позивача за лютий та березень 2018 року прийняв до уваги виключно ті складові грошового забезпечення, які не мали разового характеру (іншого відповідачем не доведено).

При цьому, слід звернути увагу на те, що згідно наданих відповідачем довідок про нараховане та виплачене грошове забезпечення, різниця (в бік збільшення) між грошовим забезпеченням за березень 2018 року по відношенню до грошового забезпечення за лютий 2018 року виникла не лише за рахунок підвищення посадового окладу, а у зв`язку з нарахуванням та виплатою ДДО - виду грошового забезпечення, який не мав постійної виплати. В подальшому ж (в інших місяцях після березня 2018 року) грошове забезпечення позивача фактично зберіглось на тому ж рівні, що і в лютому 2018 році.

У спірному випадку суд першої інстанції прийняв до уваги такі постійні складові грошового забезпечення як посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавку за вислугу років і з цих підстав дійшов висновку про те, що грошове забезпечення позивача в лютому 2018 року (посадовий оклад + оклад за військовим званням + надбавка за вислугу років) становило в загальному розмірі 730,00 грн. (685,00+43,55+0,0), а в березні 2018 року становило 3650,00 грн. (2910,00+740,00+0,0), що не перевищує суму можливої індексації (4463,15 грн.).

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на індексацію грошового забезпечення у вигляді різниці між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Щодо аргументів відповідача про незастосування судом першої інстанції строків звернення з позовом до суду, які передбачені ст.233 КЗпП України та якими встановлено тримісячний строк звернення з позовом до суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року у справі №340/5381/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 19.12.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров