Справа № 200/8124/25
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року Справа№200/8124/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ); Військової частини НОМЕР_4 (юридична адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошової забезпечення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_2 (Відповідач 1); Військової частини НОМЕР_4 (відповідач 2). Позивач просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 , Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року до 28.08.2019 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року з 01.12.2015 року та з врахуванням фіксованої індексації-різниці з 01.03.2018 року; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування і виплату на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року та з врахуванням фіксованої індексації-різниці з 01.03.2018 року по 28.08.2019 року у розмірі 4298,84 грн щомісяця; 3) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування і виплату на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 27.02.2009 року по 16.09.2018 року, у військовій частині НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , далі - відповідач) з 17.09.2018 року по 28.08.2019 року.

Позивач зазначив, що відповідно до архівних відомостей про виплачене позивачу грошове забезпечення слідує, що відповідачем не нараховувалась і не виплачувалась індексація за період служби з грудня 2015 року по лютий 2018 року.

Отже, позивач вважаючи такі дії Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_4 протиправними, звернувся до суду із даним позовом.

27 жовтня 2025 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник військової частини НОМЕР_2 надав суду відзив на позов ОСОБА_1 , в якому зазначив що військова частина НОМЕР_2 є неналежним відповідачем щодо заявлених позивачем вимог за період з 01.12.2015 по 16.09.2018, так як військова частина НОМЕР_2 не нараховувала та не виплачувала у вказаний період грошове забезпечення Позивачу, а останній не перебував на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 у вказаний період.

Крім того, представник відповідача 1 зазначив, що оскільки в період з 01.12.2015 року по 01.03.2018 року розміри тарифних окладів не змінювались, а зміна тарифних окладів, на яку посилається позивач відбулась в минулому до 01.12.2015 року, підстави для зміни місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення («базового місяця» на січень 2008 року) відсутні.

Згідно довідки-розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 за період з 01.10.2018 року по 28.08.2019 року, заборгованість нарахованої за попередні періоди служби індексації позивача становить 23282,39 грн, яка була виплачена встановленим порядком у повному обсязі. Базовий місяць в період з 01.10.2018 року по 28.08.2019 року: березень 2018 року.

Вищевказане, на думку представник відповідача 1 додатково підтверджує правомірність дій військової частини НОМЕР_2 та безпідставність вимог щодо спірного періоду з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року саме до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідач 1 також зазначив, що в період підвищення доходу ОСОБА_1 в березні 2018 року, останній проходив військову службу у НОМЕР_6 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ), який відповідно і визначав розмір підвищення доходу, що відбулось у березні 2018 року та приймав рішення про наявність чи відсутність підстав для нарахування індексації-різниці грошового забезпечення позивача.

На момент підвищення тарифних ставок в березні 2018 року позивач не проходив військову службу у відповідача та не отримував доходу, а отже в даних спірних правовідносинах військова частина НОМЕР_2 не могла розрахувати розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) та дослідити перевищення розміру підвищення доходу (А) суми можливої індексації (Б), оскільки розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року має обчислюватись виходячи з суми грошового забезпечення позивача (включно зі всіма складовими грошового забезпечення, які не мають разового характеру), яке в лютому та березні 2018 року військовою частиною НОМЕР_2 йому не нараховувалось і не виплачувалось.

НОМЕР_7 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) не міг приймати рішення щодо наявності чи відсутності підстав для нарахування індексації-різниці позивачу, так як останній в період підвищення її доходу, яке відбулось у березні 2018 року, не перебував на фінансовому забезпеченні даної військової частини.

Представник відповідача 1 зазначає, що військова частина НОМЕР_2 в свою чергу, в даних спірних правовідносинах, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання протиправними дій або бездіяльності останньої.

З огляду на те, що підвищення доходу позивача в березні 2018 року відбулося на 3458,01 грн, а сума можливої індексації грошового забезпечення Позивача за березень 2018 року становить 4463,15 грн, сума можливої щомісячної індексації-різниці починаючи з березня 2018 року становить 1005,14 грн (4463,15 грн 3458,01 грн = 1005,14 грн), що в свою чергу, на думку представника відповідача 1, спростовує здійснений позивачем розрахунок.

З 01.03.2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода позивачу не нараховувалась, у зв`язку із втратою чинності постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій».

Отже, нарахована позивачу у лютому 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 3142,24 грн входить до складу грошового забезпечення позивача за січень 2018 року. В свою чергу, нарахована позивачу до виплати у березні 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 55,15 грн входить до складу грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року.

Враховуючи викладене у відзиві, представник відповідача 1 зазначає, що вимоги представника позивача в частині визнання протиправними дії та зобов`язання військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування і виплату на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з врахуванням фіксованої індексації-різниці з 01.03.2018 року по 28.08.2019 року у розмірі 4298,84 грн щомісяця, є безпідставними і необґрунтованими та є такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій не погодився із позицією Військової частини НОМЕР_2 , надав пояснення аналогічні, які викладені у позовній заяві. Просив суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Військової частини НОМЕР_2 надав заперечення на відповідь на відзив ОСОБА_1 в якому посилаючись на факти, які були викладені у відзиві на позовну заяву просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник Військової частини НОМЕР_4 , був повідомлений про розгляду справи судом засобами електронної пошти, своїм правом не скористався та не надав суду відзив на позовну заяву.

У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_8 . Адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_9 від 25 лютого 2015 року.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 27.02.2009 року по 16.09.2018 року, у військовій частині НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , далі - відповідач) з 17.09.2018 року по 28.08.2019 року.

10 жовтня 2025 року представником позивача адвокатом Матвійчук Н.Є. було направлено адвокатський запит до військової частини НОМЕР_2 , в якій вона просила надати копії відомостей про нараховане та виплачене позивачу грошове забезпечення з розшифровкою всіх виплат помісячно за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 ; повідомити про нарахування і виплату позивачу сум індексації грошового забезпечення та надати довідку-розрахунок нарахованих та виплачених сум індексації грошового забезпечення, довідку-розрахунок нарахованої і виплаченої при звільненні суми компенсації додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій.

Станом на дату розгляду справи у суду відсутня інформація щодо надання відповідачем 1 відповіді на вказаний адвокатський запит.

10 жовтня 2025 року представником позивача направлено адвокатський запит до Галузевого Державного архіву Державної прикордонної служби України.

Відповіддю від 13.10.2025 року позивачу надано копії архівних відомостей за період служби у військовій частині НОМЕР_4 з 2008 по 2018 рік, у військовій частині НОМЕР_2 за 2018 рік. Також повідомлено, що особисті картки грошового забезпечення в/ч НОМЕР_2 здані в Галузевий архів на зберігання по 2018 рік.

З наданих архівом архівних відомостей про грошове забезпечення позивача вбачається, що індексація грошового забезпечення за період служби в органах ДПСУ за період з 01.12.2015 року до 28.08.2019 року нарахована і виплачена в менших розмірах, ніж передбачено діючим законодавством.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

У частині 5 ст. 2 «Про індексацію грошових доходів населення» вказано, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно зі ст. 4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року 101 відсоток).

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 5 вказаного Закону підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

З метою реалізації цих положень Закону, Кабінет Міністрів України постановою від 17.07.2003 року № 1078 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно з п. 11 вказаного Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року 101 відсоток).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абз. 8 п. 4 Порядку).

Відповідно до п. 6 Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Конституційний Суд України в рішенні від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Питання про те, як саме визначається сума індексації, регулювалося абзацом 6 пункту 4 Порядку № 1078, а з 15.03.2018 врегульоване абзацом 5 цього ж пункту, норми яких є тотожними і передбачають, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пункт 5 Порядку № 1078 застосовується з 01.12.2015 року у новій редакції на підставі постанови Уряду від 09.12.2015 року № 1013.

Абзац 1 пункту 5 Порядку № 1078 у вказаній редакції передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Абзац 2 пункту 5 Порядку № 1078 застосовується з 01.12.2015 року дотепер у редакції постанови Уряду від 09.12.2015 року № 1013 і передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Абзац 3 пункту 5 Порядку № 1078 застосовувався з 01.12.2015 року у редакції постанови Уряду від 09.12.2015 року № 1013 і передбачав, що сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Цей же абзац з 15.03.2018 року дотепер діє у редакції постанови Уряду від 28.02.2018 року № 141 та передбачає, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 застосовується з 01.12.2015 року дотепер у редакції постанови Уряду від 09.12.2015 року № 1013 і встановлює таке правило: якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Абзац 5 пункту 5 Порядку № 1078 застосовувався з 01.12.2015 року до 01.04.2021 року у редакції постанови Уряду від 09.12.2015 року № 1013 і передбачав, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 діяв з 01.12.2015 року у редакції постанови Уряду від 09.12.2015 року № 1013 і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Цей же абзац з 15.03.2018 року до 01.02.2021 року діяв у редакції постанови Уряду від 28.02.2018 року № 141 і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Пункт 10-2 Порядку № 1078 був викладений у новій редакції на підставі постанови Уряду від 09.12.2015 року № 1013.

У цій редакції пункт 10-2 Порядку № 1078 застосовувався з 01.12.2015 року до 01.04.2021 року та передбачав, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Абзац 1 пункту 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) передбачає, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пункт 2 статті 9 цього Закону встановлює, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзац 2 пункту 3 статті 9 Закону № 2011-XII передбачає, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до п. 2 Інструкції № 558 у цій Інструкції термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення військовослужбовців (крім курсантів Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького із числа осіб, які не перебували на військовій службі перед зарахуванням на навчання) складається з: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).

Порядок № 1078 у редакції, яка застосовувалася до 01.12.2015 року, містив поняття «базовий місяць». Базовим місяцем вважався той місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їхніх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати). Базовий місяць визначали окремо для кожного працівника у випадку, коли заробітна плата зростала внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої її постійної складової.

09 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою були внесені зміни до Порядку № 1078.

Внаслідок змін, унесених Постановою № 1013, з 01.12.2015 року діють єдині правила проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення, виходу на роботу чи зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.

Внаслідок цих змін Порядок № 1078 у редакції, що застосовується з 01.12.2015 року, не містить поняття «базовий місяць» і передбачає уніфікований механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати.

Для проведення індексації з 01.12.2015 року замість терміну «базовий місяць» використовується поняття «місяць підвищення доходу», яке має інший зміст.

Місяць підвищення доходу - це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Тож із 01.12.2015 року зростання заробітної плати за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.

З урахуванням наведених нормативних положень, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача як військовослужбовця з 01.12.2015 року не прив`язаний до місяця прийняття (переведення, виходу) на військову службу чи місяця зростання грошового забезпечення за рахунок будь-якої його постійної складової.

З 01 грудня 2015 відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

Крім цього, Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».

Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку № 1078).

З 01 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 01.12.2015 року передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 15.03.2018 року передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення грошових доходів нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів, грошового доходу ) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до чергового підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

У відповідності до пункту 1.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації ДПСУ від 20.05.2008 року № 425 (далі Інструкція № 425), чинної на день виникнення спірних правовідносин, грошове забезпечення - це гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Згідно до пункту 1.9 Інструкції № 425 індексація грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.

Аналогічні положення закріплено в діючій на теперішній час Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 25.06.2018 року № 558 (далі Інструкція № 558), відповідно до п. 9 якої індексація грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.

Позивач проходив військову службу в органах ДПСУ з 27.02.2009 року по 28.08.2019 року.

За період проходження служби оклади військовослужбовцям на законодавчому рівні підвищувались двічі: в січні 2008 року відповідно до постанови КМУ від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 1249), яка набрала чинності з 01.01.2008 року і діяла на час виникнення спірних правовідносин, та в березні 2018 року згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704).

Тому при розрахунку індексації позивача застосовуються два місяці підвищення доходу: з 02.12.2015 року - січень 2008 року відповідно до п. 10-2 Порядку № 1078 та постанови КМУ № 1294, якою було востаннє підвищено оклади військовослужбовцям; з 01.03.2018 березень 2018 року відповідно до постанови КМУ № 704.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб за грудень 2015 квітень 2016 1378 грн.

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по грудень 2015 року становить 167,1. Сума поточної індексації за грудень 2015 року складає 2302,64 грн (1378 грн х 167,1: 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по січень 2016 року становить 171,2. Сума поточної індексації за січень 2016 року складає 2359,14 грн (1378 грн х 171,2: 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по лютий 2016 року становить 171,2. Сума поточної індексації за лютий 2016 року складає 2359,14 грн (1378 грн х 171,2: 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по березень 2016 року становить 171,2. Сума поточної індексації за березень 2016 року складає 2359,14 грн (1378 грн х 171,2: 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по квітень 2016 року становить 171,2. Сума поточної індексації за квітень 2016 року складає 2359,14 грн (1378 грн х 171,2 :100)

Прожитковий мінімум для працездатних осіб за травень 2016 листопад 2016 1450 грн.

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по травень 2016 року становить 171,2. Сума поточної індексації за травень 2016 року складає 2482,40 грн (1450 грн х 171,2: 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по червень 2016 року становить 186,9. Сума поточної індексації за червень 2016 року складає 2710,05 грн (1450 грн х 186,9: 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по липень 2016 року становить 186,9. Сума поточної індексації за липень 2016 року складає 2710,05 грн (1450 грн х 186,9: 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по серпень 2016 року становить 186,9. Сума поточної індексації за серпень 2016 року складає 2710,05 грн (1450 грн х 186,9: 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по вересень 2016 року становить 186,9. Сума поточної індексації за вересень 2016 року складає 2710,05 грн (1450 грн х 186,9: 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по жовтень 2016 року становить 186,9. Сума поточної індексації за жовтень 2016 року складає 2710,05 грн (1450 грн х 186,9: 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по листопад 2016 року становить 186,9. Сума поточної індексації за листопад 2016 року складає 2710,05 грн (1450 грн х 186,9: 100).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб за грудень 2016 - квітень 2017 року 1600 грн.

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по грудень 2016 року становить 198,6. Сума поточної індексації за грудень 2016 року складає 3177,60 грн (1600 грн х 198,6: 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по січень 2017 року становить 198,6. Сума поточної індексації за січень 2017 року складає 3177,60 грн

(1600 грн х 198,6: 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по лютий 2017 року становить 198,6. Сума поточної індексації за лютий 2017 року складає 3177,60 грн (1600 грн х 198,6: 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по березень 2017 року становить 210. Сума поточної індексації за березень 2017 року складає 3360,00 грн (1600 грн х 210: 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по квітень 2017 року становить 210. Сума поточної індексації за квітень 2017 року складає 3360,00 грн (1600 грн х 210: 100).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб за травень 2017 листопад 2017 року 1684 грн.

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по травень 2017 року становить 210. Сума поточної індексації за травень 2017 року складає 3536,40 грн (1684 грн х 210 : 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по червень 2017 року становить 221,5. Сума поточної індексації за червень 2017 року складає 3730,06 грн (1684 грн х 221,5 : 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по липень 2017 року становить 221,5. Сума поточної індексації за липень 2017 року складає 3730,06 грн (1684 грн х 221,5 : 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по серпень 2017 року становить 221,5. Сума поточної індексації за серпень 2017 року складає 3730,06 грн (1684 грн х 221,5 : 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по вересень 2017 року становить 231,4. Сума поточної індексації за вересень 2017 року складає 3896,78 грн (1684 грн х 231,4 : 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по жовтень 2017 року становить 231,4. Сума поточної індексації за жовтень 2017 року складає 3896,78 грн (1684 грн х 231,4 : 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по листопад 2017 року становить 231,4. Сума поточної індексації за листопад 2017 року складає 3896,78 грн (1684 грн х 231,4 : 100).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб за грудень 2017 лютий 2018 року 1762 грн

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по грудень 2017 року становить 241,7. Сума поточної індексації за грудень 2017 року складає 4258,75 грн (1762 грн х 241,7 : 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по у січень 2018 року становить 241,7. Сума поточної індексації за січень 2018 року складає 4258,75 грн (1762 грн х 241,7 : 100).

Величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по лютий 2018 року становить 241,7. Сума поточної індексації за лютий 2018 року складає 4258,75 грн (1762 грн х 241,7 : 100).

Отже сума поточної індексації грошового забезпечення позивача з грудня 2015 року до лютого 2018 року включно складає 85927,87 грн.

Відповідно до архівних відомостей про виплачене позивачу грошове забезпечення слідує, що відповідачем не нараховувалась і не виплачувалась індексація за період служби з грудня 2015 року по лютий 2018 року.

Грошове забезпечення ОСОБА_1 в лютому 2018 року склало 8657,24 грн: посадовий оклад 740,00 грн; оклад за військовим званням 60,00 грн; надбавка за вислугу років 200,00 грн; надбавка за ризик для життя 111,00 грн; преміювання 3404,00 грн; надбавка за особливі умови служби 1000,00 грн; винагорода згідно до постанови КМУ від 22.09.2010 року № 889 3142,24 грн.

Грошове забезпечення ОСОБА_1 в березні 2018 року склало 8821,55 грн: винагорода згідно до постанови КМУ від 22.09.2010 ркоу № 889 55,15 грн; посадовий оклад 3080,00 грн; оклад за військове звання 950,00 грн; надбавка за вислугу років 1410,00 грн; премія 3326,40 грн.

Підвищення грошового забезпечення ОСОБА_1 з березня 2018 року відбулось на 164,31 грн.

У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн, величина приросту індексу споживчих цін 253,30%.

Сума індексації за березень 2018 року складає 4 463,15 грн.

Таким чином, починаючи з березня 2018 року сума фіксованої індексації-різниці грошового забезпечення, з урахуванням абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 має виплачуватися у розмірі 4298,84 грн (4463,15 грн 164,31 грн) до моменту наступного законодавчого підвищення посадового окладу чи до дня звільнення.

Суд зазначає, що відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03.03.2020 року № Т/116-1743 виплата індексації проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків частини, у зв`язку зі звільненням з військової служби, з урахуванням невиплаченої індексації грошового забезпечення під час проходження служби в інших органах Державної прикордонної служби України.

Також розпорядженням Голови Державної прикордонної служби України від 02.06.2020 року «Про окремі питання індексації грошового забезпечення» додатково роз`яснено, що виплата індексації проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків частини у зв`язку зі звільненням з військової служби.

Отже, оскільки позивач був звільнений з військової служби саме з Військової частини НОМЕР_2 то суд приходить до висновку, що саме Військова частина НОМЕР_2 повинна провести нарахування і виплату на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року та з врахуванням фіксованої індексації-різниці з 01.03.2018 року по 28.08.2019 року у розмірі 4298,84 грн щомісяця.

Щодо позивної вимоги про зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 здійснити нарахування і виплату на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Правовідносини щодо грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб на спірні виплати на момент розгляду цієї справи не виникли. КАС України не передбачає захист прав осіб на майбутнє. Також за відсутності протиправних рішень, дій або бездіяльності відповідача суд не може зобов`язувати його вчинити певні дії з підстав, зокрема, наявності припущень тощо. Тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19.10.2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159).

За статтею 1 Закону № 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (стаття 2 Закону № 2050-III).

Відповідно до статті 3 вказаного Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Статтею 4 Закону № 2050-III передбачено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ постановою Кабінету Міністрів України 21.02.2001 року №159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159).

Пункти 1, 2 Порядку № 159 аналогічні положенням Закону № 2050-ІІІ та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Абзацом 1 пункту 4 Порядку № 159 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Зміст наведених норм права дає підстави стверджувати, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої Законом № 2050-III, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Одночасно законодавець пов`язав виплату компенсації із виплатою заборгованості доходу, тобто і компенсація, і заборгованість по доходу провадиться в одному місяці.

Аналогічна позиція щодо застосування норм права викладена у постановах Верховного Суду від 23.03.2023 року у справі № 520/2020/19 та від 25.03.2025 року у справі № 400/8389/21.

Отже, виникненню права на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати передує несвоєчасне нарахування та виплата доходу, за певний період, адже нарахування такого виду компенсації проводиться шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції в період невиплати доходу.

Тобто, для проведення компенсації обов`язковою умовою є наявність нарахованого, але не виплаченого доходу, а також порушення встановлених строків його виплати на один і більше календарний місяць.

Ураховуючи, що на момент розгляду цієї справи відповідачем не нарахована та не виплачена позивачу індексація грошового забезпечення, заявлені позовні вимоги є передчасним.

Наведене відповідає висновкам Верховного Суду, які викладені в постанові від 19 червня 2025 року у справі № 580/11000/23.

У постанові від 14 травня 2025 року у справі № 160/672/24 Верховний Суд також зазначив наступне: «основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. Виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що основні суми доходу, нараховані на виконання судових рішення у справах № 160/8048/21, № 160/11698/21, № 160/19094/22, не виплачені позивачеві, що не заперечується сторонами.

Оскільки, суми не виплачені, а компенсація втрати частини доходів відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 здійснюється в день виплати основної суми доходу, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 16.11.2022 року у справі № 674/22/17, від 24.07.2024 року у справі № 520/2674/2020 від 31.07.2024 року у справі № 480/1704/19, в яких зазначено, що основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. Виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу. Тобто виплата компенсації втрати частини доходів пов`язана з виплатою основної суми доходу».

Отже, позивач передчасно заявив позовні вимоги про нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів внаслідок порушення строків виплати індексації грошового забезпечення.

При прийнятті рішення у цій справі суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Щодо строку звернення до суду ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

У рішенні від 06.04.2023 року у зразковій справі № 260/3564/22 Верховний Суд виклав правову позицію щодо поширення дії частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України в редакції Закону України від 01.07.2022 року № 2352-IX лише на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

У даній справі правовідносини з виплати грошового забезпечення виникли в період проходження позивачем військової служби з 2015 по 2019 роки.

Закон України від 01.07.2022 року № 2352-IX набрав чинності 19.07.2022 року.

Отже правовідносини з виплати грошового забезпечення виникли до внесення змін до ст. 233 КЗпП України.

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому, з огляду на згадані правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, Верховний Суд дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

У постанові Верховного Суду від 21.03.2025 року у справі № 460/21394/23 Верховний суд зазначає, що період до 19 липня 2022 року регулюється положеннями статті 233 КЗпП України, у редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», яка визначає право особи на звернення до суду із позовом про стягнення належної їй заробітної плати [грошового забезпечення] без обмеження будь-яким строком.

У даній справі правовідносини з виплати грошового забезпечення виникли в період проходження позивачем військової служби з 2018 року до 2019 року. Отже відсутні підстави вважати, що позивачем пропущений строк звернення до суду.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судових витрат у справі № 200/8124/25 не здійснювати.

Керуючись ст. ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ); Військової частини НОМЕР_4 (юридична адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошової забезпечення задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 (юридична адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) та Військової частини НОМЕР_2 (юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року до 28.08.2019 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року з 01.12.2015 року та з врахуванням фіксованої індексації-різниці з 01.03.2018 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити нарахування і виплату на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року та з врахуванням фіксованої індексації-різниці з 01.03.2018 року по 28.08.2019 року у розмірі 4298,84 грн щомісяця

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко