Справа № 380/18808/25
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягає у нерозгляді заяви ОСОБА_1 від 30 липня 2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі Комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву від 30 липня 2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та за наслідками розгляду заяви прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що він є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . У зв`язку з наявністю у нього матері, яка є особою з інвалідністю II групи, та відсутністю інших працездатних осіб, зобов`язаних її утримувати (батько Позивача за станом здоров`я потребує догляду і не може здійснювати догляд за дружиною), Позивач має право на відстрочку від призову відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 30.07.2025 Позивач направив засобами поштового зв`язку заяву про надання відстрочки разом із необхідним пакетом документів. Відповідач отримав заяву 31.07.2025, що підтверджується трекінгом поштового відправлення.

Однак, станом на момент звернення до суду, належного рішення (про надання відстрочки або про відмову у її наданні), оформленого відповідно до вимог Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 № 560, Відповідач не прийняв. На адвокатський запит представника Позивача надана формальна відповідь про необхідність особистого прибуття, без прийняття рішення по суті заяви.

Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, оскільки вона порушує його законне право на розгляд звернення та отримання відстрочки.

Ухвалою від 17 вересня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копію ухвали про відкриття провадження направлено Відповідачу на його офіційну електронну адресу.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Будь-яких пояснень, заперечень чи клопотань від Відповідача на адресу суду не надходило.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі направлено на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 та доставлено 18.09.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Суд звертає увагу, що вказана електронна адреса зазначена як офіційна адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 на офіційному веб-сайті Міністерства оборони України у розділі « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження та встановлений строк для подання відзиву, однак не скористався своїм правом на захист, суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило.

З огляду на ці обставини суд на підставі частини п`ятої статті 262 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є військовозобов`язаним, має військово-облікову спеціальність, визначену у військовому квитку, та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Судом встановлено, що у Позивача наявні обставини, які, на його переконання, дають право на відстрочку від призову під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме наявність одного із своїх батьків з інвалідністю II групи за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати.

Так, матір Позивача ОСОБА_2 , є особою з інвалідністю II групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 та копією витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 1/25/218/В від 06.02.2025 року.

Крім того, згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії (ЛКК) закладу охорони здоров`я № 595 від 03.04.2025 року, вона за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду.

Батько Позивача ОСОБА_3 , який є чоловіком особи з інвалідністю та відповідно до Сімейного кодексу України першочергово зобов`язаний її утримувати, за станом здоров`я сам потребує догляду і не здатний забезпечити догляд за дружиною.

Цей факт підтверджується копією висновку ЛКК № 1133 від 03.07.2025 року щодо ОСОБА_3 . Родинні зв`язки між Позивачем та його батьками підтверджуються копією свідоцтва про народження Позивача.

Також суду надано докази спільного проживання, зокрема витяг про місце проживання та акт про фактичне місце проживання.

З метою реалізації свого права на відстрочку, 30 липня 2025 року Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із письмовою заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

До вказаної заяви Позивачем додано нотаріально засвідчені копії документів, що підтверджують право на відстрочку, а саме: паспорт громадянина України та РНОКПП Позивача; військово-обліковий документ; документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про народження); документи, що підтверджують інвалідність матері (довідка МСЕК/рішення експертної команди, пенсійне посвідчення); документи про стан здоров`я батьків (висновки ЛКК про потребу в сторонньому догляді та неможливість здійснювати догляд); документи про місце проживання.

Заява разом із додатками направлена на адресу Відповідача цінним листом з описом вкладення через оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта».

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (трекінг-номер 680), Відповідач отримав вказану заяву та пакет документів 31 липня 2025 року.

Попри отримання заяви та сплив встановлених законодавством строків для її розгляду, ІНФОРМАЦІЯ_2 з питань надання відстрочки не прийняла відповідного рішення по суті заяви.

Позивач не отримав ані довідки про надання відстрочки, ані письмового повідомлення про відмову у наданні відстрочки із зазначенням причин, як це передбачено чинним Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

У зв`язку з відсутністю реакції з боку Відповідача, 21 серпня 2025 року представник Позивача, адвокат Яцишин О.В., направив до ІНФОРМАЦІЯ_2 адвокатський запит з вимогою надати інформацію про результати розгляду заяви від 30.07.2025. 06 вересня 2025 року на адресу представника надійшов лист-відповідь від Відповідача.

Зі змісту цього листа встановлено, що заява Позивача по суті розглянута не була, рішення Комісією не приймалося. Натомість Відповідач обмежився роз`ясненням про необхідність особистого прибуття військовозобов`язаного до ТЦК та СП для подання заяви.

При цьому, Відповідач не надав доказів направлення Позивачу будь-яких викликів чи повідомлень безпосередньо у відповідь на його заяву від 30.07.2025 до моменту отримання адвокатського запиту.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із системного аналізу положень Конституції України, законодавства про мобілізацію та адміністративного судочинства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Цей конституційний принцип зобов`язує суб`єкта владних повноважень не лише утримуватися від свавільних дій, а й вчиняти активні дії там, де цього вимагає закон.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Водночас, виконання цього обов`язку має здійснюватися у чіткій відповідності до закону, з дотриманням встановлених державою гарантій та винятків.

Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено перелік категорій військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Зокрема, згідно з пунктом 13 частини 1 статті 23 цього Закону, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

- які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи,

- за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі).

Тобто, законодавець імперативно встановив право на відстрочку для осіб, які підпадають під ці критерії. Це право є безумовним і не залежить від розсуду посадових осіб, якщо заявник підтверджує відповідні обставини належними документами.

Механізм реалізації права на відстрочку деталізовано у Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі Порядок № 560).

Згідно з пунктом 57 Порядку № 560, для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки при районних (міських) ТЦК та СП утворюються комісії. Головою такої комісії є керівник районного (міського) ТЦК та СП.

Пунктом 58 Порядку № 560 передбачено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову військовозобов`язані особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Суд наголошує, що тлумачення поняття "особисто подають" як вимоги виключно фізичної присутності заявника у приміщенні ТЦК та СП є необґрунтовано звуженим і таким, що суперечить меті адміністративної процедури.

Законодавство України не містить прямої заборони на направлення заяв до суб`єктів владних повноважень засобами поштового зв`язку, особливо в умовах воєнного стану, коли можуть існувати об`єктивні перешкоди для особистого відвідування державних установ. "Особисте подання" в контексті адміністративних послуг та процедур означає, що заява повинна виходити безпосередньо від особи, права якої вона стосується, бути нею підписана та містити її волевиявлення.

Направлення заяви поштою (цінним листом з описом вкладення) дозволяє ідентифікувати заявника та підтвердити факт подання документів.

Відмова у розгляді заяви виключно з мотивів її направлення поштою є проявом надмірного формалізму, що несумісний з принципом належного урядування.

Пункт 60 Порядку № 560 чітко регламентує дії Комісії після отримання заяви:

1. Комісія вивчає отримані заяву та документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки.

2. Комісія зобов`язана розглянути заяву протягом семи днів з дати надходження (або не пізніше наступного дня після отримання відповідей на запити).

3. За результатами розгляду Комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.

4. Рішення комісії оформляється протоколом.

5. Про прийняте рішення заявнику повідомляється не пізніше наступного дня.

6. У разі позитивного рішення видається довідка (додаток 6), у разі відмови письмове повідомлення із зазначенням причин (додаток 7).

Судом встановлено, що Відповідач отримав заяву Позивача та пакет документів 31.07.2025. Відповідно до вимог Порядку № 560, Відповідач зобов`язаний був:

- Зареєструвати заяву.

- Передати її на розгляд Комісії.

- Розглянути заяву по суті протягом 7 днів.

- Прийняти вмотивоване рішення (оформити протокол).

- Письмово повідомити Позивача про результат (надати довідку або відмову).

Матеріали справи свідчать про те, що жодну з цих дій Відповідач у встановлений строк не вчинив. Заява фактично була проігнорована по суті порушеного питання.

Лист-відповідь на адвокатський запит, у якому Відповідач посилається на необхідність особистого прибуття, не є рішенням суб`єкта владних повноважень по суті заяви про надання відстрочки у розумінні Порядку № 560.

Такий лист є інформативним повідомленням, яке не створює юридичних наслідків у вигляді надання чи відмови у наданні статусу (права на відстрочку), а лише свідчить про ухилення суб`єкта владних повноважень від виконання своїх обов`язків.

Бездіяльність Відповідача, яка полягає у неприйнятті рішення за заявою Позивача протягом встановленого законом строку, є протиправною. Вона порушує право Позивача на належний розгляд його звернення та створює стан правової невизначеності, коли особа, маючи законні підстави для відстрочки, фактично не може реалізувати це право через пасивну поведінку органу влади.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано; добросовісно; розсудливо. Дії (бездіяльність) Відповідача у даній справі не відповідають цим критеріям.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Суд наділений повноваженнями зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Оскільки прийняття рішення про надання відстрочки або відмову у ній віднесено до дискреційних повноважень спеціально створеної Комісії при ТЦК та СП, суд не може підміняти цей орган і самостійно надавати відстрочку. Однак, суд може і повинен зобов`язати цей орган розглянути заяву та прийняти рішення у встановленому порядку. Такий спосіб захисту є належним та ефективним у даній ситуації.

Відповідно до ч.4. ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягає у нерозгляді заяви ОСОБА_1 від 30 липня 2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі Комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 вирішити питання за заявою ОСОБА_1 від 30 липня 2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у порядку та строки, визначені Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн (з урахуванням коефіцієнту 0,8), зазначена сума підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-78, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у нерозгляді по суті заяви ОСОБА_1 від 30 липня 2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_10 (адреса: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) в особі Комісії з питань надання відстрочки вирішити питання за заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) від 30 липня 2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у порядку та строки, визначені Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560

4. У задоволенні інших вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складений 19.12.2025

Суддя Коморний О.І.