Справа № 320/62988/25
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

19 грудня 2025 року № 320/62988/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову, яка подана разом з адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: Антимонопольний комітет України про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БаДМ» (далі - «ТОВ «БаДМ» або Позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати постанову державного виконавця від 03.12.2025 про відкриття виконавчого провадження № 79729061 з ідентифікатором для доступу Г46АА3ГБВЕ67 та постанову про арешт коштів ТОВ «БаДМ» про арешт майна ТОВ «БаДМ», про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 відкрито провадження по адміністративній справі, визначено, що дана справа буде розглядатися за правила спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 26.12.2025 о 10:00. Залучено до участі у справі третю особу яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Антимонопольний комітет України (далі АМКУ або Комітет).

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій він просить суд зупинити дію постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення арешту на кошти та майно боржника від 03.12.2025 у виконавчому провадженні №79729061. Припинити/зняти арешт з коштів та майна боржника.

Стверджує, що незважаючи на вжиті Позивачем заходи та ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.12.2025, якою зупинено виконання рішення АМКУ №697-р, Антимонопольний комітет України проігнорував зазначену ухвалу та, всупереч наявній інформації про розгляд справи, ініціював примусове виконання рішення №370-р шляхом видання наказу №144-Ю/25 від 26.11.2025 і звернення до органів державної виконавчої служби. Внаслідок цього 03.12.2025 відкрито виконавче провадження та накладено арешт на кошти і майно ТОВ «БаДМ», що, на думку позивача, є протиправним і створює критичні ризики для діяльності підприємства та забезпечення безперебійного постачання лікарських засобів у воєнний час.

Зазначає, що розмір штрафу становить 2 374 168 475 (два мільярди триста сімдесят чотири мільйони сто шістдесят вісім тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень. Відповідно сума пені за кожний день становить 35 612 527,13 (тридцять п`ять мільйонів шістсот дванадцять тисяч п`ятсот двадцять сім) гривень 13 коп.

Вказує, що розмір штрафу є критичним для Позивача та перевищує наявні ліквідні кошти.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та доданні до неї матеріали суд зазначає наступне.

Статтею 153 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вищенаведеного положення КАС України, розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення сторін.

Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої цієї статті, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених положень процесуального закону є підставою для висновку про те, що ними визначено дві самостійні підстави для вжиття судом заходів забезпечення позову.

За приписами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до абзацу 2 пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 №2 в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, статтею 151 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних обставин, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Значення інституту забезпечення позову в КАС України полягає в тому, що цим інститутом захищаються законні права/інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

При цьому, забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Зокрема, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Тобто, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

При цьому, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст. 150 КАС України).

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо тимчасової охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача та забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення (в разі прийняття рішення на користь позивача). В тому числі метою забезпечення позову є запобігання потенційним труднощам у подальшому при виконанні такого рішення.

Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі №1-12/2003 наголосив на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Отже, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 06.06.2024 № 08/157-р розпочато розгляд справи №126- 26.13/102-24 за ознаками вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «БаДМ» та Спільним українсько-естонським підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та частиною третьою статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій.

31 липня 2025 року Антимонопольний комітет України, розглянувши матеріали справи про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «БаДМ» та СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» законодавства про захист економічної конкуренції, прийняв рішення № 370-р у справі, яким, зокрема, наклав на ТОВ «БаДМ» штраф у розмірі 2 374 168 475 гривень за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення.

ТОВ "БаДМ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України № 370-р від 31.07.2025, в частині, що стосується ТОВ «БаДМ». Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2025 прийнято позовну заяву ТОВ «БаДМ» до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12276/25.

В свою чергу Антимонопольним комітетом України 23 жовтня 2025 прийнято рішення №697-р, яким визнано рішення Антимонопольного комітету України від 31.07.2025 №370-р таким, дія якого не зупиняється у зв`язку з порушенням господарським судом провадження у справі про визнання його недійсним, переглядом відповідного рішення (постанови) господарського суду:

«Визнати рішення Антимонопольного комітету України від 31 липня 2025 року №370-р таким, дія якого не зупиняється у зв`язку з порушенням господарським судом провадження у справі про визнання його недійсним, переглядом відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Рішення Антимонопольного комітету України від 31 липня 2025 року № 370-р підлягає виконанню у двомісячний строк з дня його одержання незалежно від порушення господарським судом провадження у справі про визнання його недійсним; переглядом відповідного рішення (постанови) господарського суду».

02.12.2025 суддя Господарського суду міста Києва Щербаков С.О. ухвалою у справі №910/14711/25 задовольнив частково заяву про забезпечення позову, зупинивши виконання рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 23.10.2025 «Про визнання рішення Антимонопольного комітету України від 31.07.2025 № 370-р таким, дія якого не зупиняється» в частині, що стосується ТОВ «БаДМ». Ухвала підлягає негайному виконанню.

В свою чергу Антимонопольним комітетом України 26 листопада 2025 видано наказ №144-ю/25 про примусове виконання рішення, яким на виконання рішення Антимонопольного комітету України від 31.07.2025 №370-р. наказано накласти на ТОВ «БАДМ» штраф у розмірі 2 374 168 475 (два мільярди триста сімдесят чотири мільйони сто шістдесят вісім тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень.

02 грудня 2025 року Антимонопольний комітет України із заявою про відкриття виконавчого провадження №300-29,1/02-2243 від 26.11.2025 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, якою пред`явив для виконання наказ №144-ю/25 про примусове виконання рішення від 26.11.2025р., не зважаючи на наявність Ухвали Господарського суду м. Києва у справі № 910/14711/25 про забезпечення позову, що виконується негайно.

Судом встановлено, що 03.12.2025 Відділом примусового виконання рішень (ВДВС) Департаменту Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження на підставі наказу АМКУ від 26.11.2025 №144-ю/25 (виконавчий документ) №79729061 та винесено постанови про арешт коштів ТОВ БаДМ з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів на суму 2 611 585 444,13 грн, про арешт майна ТОВ «БаДМ», про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, яка є, предметом розгляду в даній адміністративній справі.

Судом встановлено, що розмір штрафу становить 2 374 168 475 (два мільярди триста сімдесят чотири мільйони сто шістдесят вісім тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень. Як вказує позивач, сума пені за кожний день становить 35 612 527,13 (тридцять п`ять мільйонів шістсот дванадцять тисяч п`ятсот двадцять сім) гривень 13 коп.

Суд враховує можливі негативні наслідки для позивача, а саме те, що розмір штрафу є критичним для нього та перевищує наявні ліквідні кошти.

Як зазначає позивач, ТОВ «БАДМ» має ліцензії на імпорт та оптову торгівлю (серія АЕ № 192405, №192538), щорічно постачає препарати з Національного переліку основних лікарських засобів (Постанова Кабінету Міністрів України № 333).

Позивач вказує, що відповідно до ч. 8, 9 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», прострочення сплати штрафу надає АМКУ право видати наказ про примусове стягнення, що неминуче призведе до арешту рахунків Позивача, втрати платоспроможності та повного паралічу господарської діяльності. Такі дії можливо матимуть катастрофічні наслідки не лише для ТОВ «БаДМ», а й для всього фармацевтичного ринку України, з огляду на його важливу роль у забезпеченні населення та медичних закладів лікарськими засобами:

- щоденне задоволення потреб у постачанні лікарських засобів щонайменше 20 000 клієнтів;

- понад 450 виробників і постачальників (міжнародного та національного рівнів) формують асортиментний портфель компанії;

- обслуговується понад 18 000 аптек та медичних закладів по всій території України;

- ургентна доставка лікарських засобів кожен день;

- мережа доставки охоплює всю країну від великих міст до віддалених прифронтових населених пунктів;

- постачання лікарські засоби військовим лікувальним закладам;

- на Донеччині, Харківщині, Запоріжжі, Херсонщині, Дніпропетровщині та інших прифронтових громадах доставка здійснюється 3-5 разів на тиждень, навіть в умовах обстрілів, пошкоджених доріг та повітряних тривог.

Як стверджує позивач, ТОВ «БаДМ» є ключовим елементом національної системи постачання ліків у воєнний час. Блокування діяльності поставило під загрозу безперебійне забезпечення лікарськими засобами ЗС України, військових шпиталів, онкоцентрів, реанімацій та цивільного населення.

Зазначає, що блокування рахунків унеможливило оплату комунальних послуг (електрика, тепло, газ, паливо для генераторів), що спричинить порушення температурного режиму зберігання, та як наслідок, втрата якості та знищення ліків на складах; виплату зарплат працівникам; закупівлю палива для транспорту, та як наслідок, зрив доставки ліків до аптек та лікарень; розрахунки з постачальниками - це припинення імпорту та оплати вже поставлених препаратів. Наслідок повна зупинка діяльності Позивача. Навіть у разі майбутнього скасування Рішення № 697-р відновлення роботи в попередньому обсязі буде неможливим через розірвані ланцюги постачання, втрату довіри партнерів та деградацію інфраструктури.

Позивач наголошує, що діяльність ТОВ «БАДМ» є критично важливою для функціонування системи охорони здоров`я України в умовах воєнного стану. З першого дня повномасштабної агресії російської федерації ТОВ «БаДМ» імпортує, відвантажує та доставляє життєво необхідні препарати антибактеріальні, онкологічні, інсулін, засоби інтенсивної терапії, анестетики до Збройних Сил України, військових частин, волонтерських організацій та міжнародних гуманітарних місій.

Підприємство офіційно визнано критичною інфраструктурою за критеріями Міністерства охорони здоров`я та Кабінету Міністрів України:

Наказ Міністерства охорони здоров`я від 17.04.2023 № 724;

Наказ Міністерства охорони здоров`я від 18.04.2024 № 664;

Наказ Міністерства охорони здоров`я від 13.01.2025 № 88.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення арешту на кошти та майно боржника від 03.12.2025 у виконавчому провадженні №79729061 можуть мати незворотні наслідки як для позивача так і для кінцевих споживачів лікарських засобів поставляємих ТОВ «БаДМ» - громадян України.

З урахування викладених обставин та вимог законодавства, суд вважає, що без зупинення дії оскаржуваної постанови на сьогодні існує реальна загроза завдання шкоди правам ТОВ «БаДМ» внаслідок невжиття заходів забезпечення адміністративного позову до ухвалення рішення у даній справі, що може істотно ускладнити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Обираючи захід забезпечення позову суд керується критерієм співмірності щодо співвідношення негативних наслідків від вжиття такого заходу з тими негативними наслідками, які можуть настати в результати невжиття цих заходів.

Згідно ч.1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

При цьому суд враховує, що Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2025 у справі №910/14711/25 задоволено частково заяву про забезпечення позову - зупинено виконання рішення Антимонопольного комітету України №697-р від 23.10.2025 «Про визнання рішення Антимонопольного комітету України від 31.07.2025 №370-р таким, дія якого не зупиняється» в частині, що стосується ТОВ «БаДМ». Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суд зазначає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Суд зазначає, що обраний позивачем захід забезпечення позову щодо зупинення дії оскаржуваної постанови відповідає вимогам процесуального законодавства, зокрема вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

У даному випадку, за висновками суду, застосування обраного заявником заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів позивача.

Враховуючи наведене вище, подана заява визнається судом обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241-243, 248 КАС України, суд -

у х в а л и в:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" про забезпечення позову задовольнити.

2. Зупинити дію постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення арешту на кошти та майно боржника від 03.12.2025 у виконавчому провадженні №79729061 до набрання законної сили рішенням у даній справі.

3. Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

4. Роз`яснити учасникам справи, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

5. Копію ухвали надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Щавінський В.Р.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БаДМ» (; місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Панікахи, 2).

Боржник: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (; місцезнаходження: 01001, м. Київ, пров. Музейний, 2-Д).