Справа № 332/4149/25
Суддя: Погрібна О. М.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4149/25
Провадження №: 2-а/332/58/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Погрібної О.М.,

за участю секретаря судового засідання Паніної Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя справу за позовом адвоката Логачова Володимира Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Адвокат Логачов В.В. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП України Горба Д.В. серії ЕНА № 5384602 від 03.08.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 605,60 грн на користь позивача.

В обґрунтування заявленого позову зазначив, що 03.08.2025 року інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП України Горбом Д.В. було складено постанову ЕНА № 5384602 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП.

Згідно з вказаною постановою 03.08.2025 року, о 12 годині 45 хвилин в м. Запоріжжя по вул.Редакційна, 1, водій, керуючи транспортним засобом Хюндай Соната д/н НОМЕР_1 , не пред`явив реєстраційний документ ТЗ, також посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.4 а ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За постановою накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Вважає, зазначену постанову необґрунтованою та незаконною.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

У даному випадку позивач 03.08.2025 року не перебував за кермом автомобіля Хюндай Соната д/н НОМЕР_1 та не здійснював керування ним.

Постанову стосовно позивача було складено поліцейським безпідставно, без будь яких доказів керування автомобілем.

В користуванні позивача перебуває автомобіль Хюндай Соната д/н НОМЕР_1 , який на праві власності належить його матері ОСОБА_2 .

03.08.2025 року ОСОБА_1 пересувався на автомобілі як пасажир на задньому пасажирському сидінні у зв`язку з поганим почуттям та за кермом перебував водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , який має посвідчення водія категорії В.

Приблизно о 12 год 40 хв вони рухались в напрямку дому ОСОБА_1 , та оскільки потрібно було заїхати за продуктами до Магазину ТАІС, що був по дорозі, то рухались в його напрямку. Проїжджаючи по вул. Демократична від комбінату Зірка в напрямку вул. Л.Чайкіної, побачили що позаду їде патрульний автомобіль. Далі вони, рухаючись по напрямку до магазину, звернули на вул. Ніжинська, звідки на вулицю Редакційна, де побачили, що патрульний автомобіль рухається позаду з увімкненими проблисковими маячками.

По вул. Редакційна ОСОБА_3 зупинив автомобіль, та оскільки він перелякався працівників поліції, то пересів на пасажирське бокове сидіння, яке було вільне.

Після зупинки автомобіля, працівниками поліції було складено стосовно ОСОБА_1 оскаржувану постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП, проте, як сам ОСОБА_1 зазначав на місці складання постанови, що він за кермом не перебував, автомобілем не керував, доказів зворотного надано і представлено не було.

Працівники поліції будь яких документів від водія ОСОБА_3 не вимагали, та не перевіряли. На аргументи ОСОБА_1 і аргументи ОСОБА_3 , що за кермом був ОСОБА_3 не звертали уваги. Основним аргументом працівників поліції було, те, що нібито ОСОБА_1 пересів після зупинки на заднє сидіння, проте доказів цього надано не було.

Відповідно до п. 2.2. Правил дорожньою руху України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Тож, дії ОСОБА_1 , щодо передання керування автомобілем, яким він користується на законних підставах, іншій особі, яка має право керування автомобілем відповідної категорії, відповідають вимогам ПДР.

Працівники поліції під час адміністративного провадження по справі, зазначених ОСОБА_1 обставин не перевірили і не врахували їх.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

Позивач, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Представник позивача адвокат Логачов В.В. в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно з якою просить розглядати справу у його відсутності та у відсутності позивача, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав відзив на позов у порядку та з дотриманням вимог, встановлених ст.ст.162, 167, 269 КАС України, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до вимог ч.3 ст. 205 КАС України його неявка не є перешкодою для розгляду справи.

У відзиві зазначено, що під час несення служби, інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було зупинено транспортний засіб, під керуванням водія ОСОБА_1 , який під час спілкування, на законну вимогу працівників поліції не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.4.А Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.Таким чином, обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях.

В якості доказів на підтвердження вини позивача суду було надано диск з відеозаписом обставин подій.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши надані суду докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

03.08.2025 року інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП України Горбом Д.В. було складено постанову ЕНА № 5384602 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП.

Згідно з вказаною постановою 03.08.2025 року, о 12 годині 45 хвилин в м. Запоріжжя по вул.Редакційна, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Sonata, номерний знак НОМЕР_2 , не пред`явив реєстраційний документ ТЗ, також посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.4 а ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За постановою накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Остаточна оцінка поведінки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дається в постанові по справі.

Постанова (рішення) по справі про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, при складанні якого необхідно враховувати встановлені законом вимоги до змісту і форми цього документа.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, привальним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підставі доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості обов`язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість, в оскаржуваній постанові поліцейський обмежився лише описом скоєного, на його думку, правопорушення без належної мотивації оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Щодо долученого диску з відеозаписом, то слід зазначити, що на відеозапису не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває на задньому сидінні автомобіля та на відео він заперечує факт свого керування автомобілем з самого початку спілкування з працівниками поліції.

На відеозаписі, який міститься на диску, що було досліджено, зафіксовано відеореєстратором рух автомобіля Hyundai Sonata, номерний знак НОМЕР_2 в процесі, коли поліцейська машина переслідувала вказаний автомобіль, але хто керував автомобілем в процесі руху на відео не зафіксовано.

Потім автомобіль зупинився та вже стояв без ознак руху.

В подальшому на відеозаписі, здійсненого з бодікамер поліцейських, зафіксовано, що коли поліцейські підійшли до автомобіля, який стояв на дорозі, то ОСОБА_1 знаходився на задньому сидінні, а ОСОБА_3 на правому передньому пасажирському сидінні. ОСОБА_1 одразу повідомив співробітникам поліції, що автомобілем він не керував, та в ході спілкування заявив, що автомобілем керував ОСОБА_3 . При цьому ОСОБА_3 цей факт не оспорював.

Отже, на відеозапису, наданого з поліції, факт керування ОСОБА_1 автомобілем не зафіксовано.

Крім того, 03.08.2025 року інспектором Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП України був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 411045 від 03.08.2025 року: 03 серпня 2025 року о 12-45 год. в м.Запоріжжі по вул.Редакційна, 1 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Sonata, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного засобу газоаналізатору Alcotest Drager 6820, та у спеціальному медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР. Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР.

Однак постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначено постановою було встановлено, що під час судового засідання не було доведено факту керування автомобілем Hyundai Sonata, номерний знак НОМЕР_2 саме ОСОБА_1 , оскільки вказаний факт не підтверджений жодними доказами.

Відповідно до ч.ч.4,6 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Належних доказів того, що саме позивач керував транспортним засобом суду не надано.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відтак, суд відхиляє дані зазначені у постанові, оскільки у такій не наведено належних та достатніх доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем вказаного правопорушення, при винесенні такої повно і всебічно не були дослідженні усі обставини справи.

Таким чином, суд вважає оскаржувану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В пункті 7 постанови в графі «До постанови додаються» зазначено лише БК 470932. Щодо пояснень свідків, інформація відсутня.

Відповідачем не подано до суду доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, тобто не доведено правомірність оскаржуваної постанови.

Більше того, зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних у ній.

Надані суду письмові заперечення відповідача суд до уваги не бере, оскільки їх суть зводиться лише до правового обґрунтування та порядку винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення з цитуванням норм Закону України «Про національну поліцію», КУпАП та ПДР.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням встановлених обставин, зокрема відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, рішення суб`єкта владних повноважень підлягає скасуванню, а справа - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, у задоволенні позову в частині визнання оскаржуваної постанови протиправною необхідно відмовити.

Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд враховує положення ч.1 ст.139 КАС України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, і вважає необхідним відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати по справі в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.77, 241-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Позов адвоката Логачова Володимира Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП України Горба Д.В. серії ЕНА № 5384602 від 03.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425, 00 грн.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП закрити.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 605,60 грн. судових витрат на сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22.12.2025.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Суддя О.М. Погрібна