Справа № 380/17298/25
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 грудня 2025 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кухар Наталія Андріївна, розглянувши клопотання про залишення позову без розгляду та заяву про поновлення строку звернення до суду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) з позовом до Міністерства оборони України (; 03168, м. Київ-168, проспект Повітряних сил України, 6) в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати п. 3 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05.01.2023 №1/975 в частині призначення одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 батьку та матері померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, солдата ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 27.05.2022 - в розмірі 750- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2022), в сумі 1860750 (Один мільйон вісімсот шістдесят тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. у рівних частках кожному;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у розмірі 15 000 000 грн., встановлену пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, з урахуванням раніше виплачених сум на підставі рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про призначення одноразової грошової допомоги, яке викладене у протоколі засідання комісії Міністерства оборони України від 05.01.2023 за № 1/975.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача подав відзив на позов, у якому клопотав про залишення позову без розгляду, так як позивачами пропущено строк звернення до суду. Зазначив, що позивачі твердять, що про оспорюване рішення Комісії Міноборони від 05.01.2023 №1/975 їм відомо не було, про його існування та зміст довідались лише 25.07.2025, шляхом отримання представником Позивачів адвокатом Ловінським Д.В. відповіді на адвокатський запит. Вважає наведені підстави поновлення строку для подання позову безпідставними з огляду на те, що згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.01.2023 № 11 постановлено виплатити Позивачам одноразову грошову допомогу у розмірі 930 375, 00 грн кожному на вказані ними карткові рахунки у заявах на отримання одноразової грошової допомоги від 02.11.2024. Так згідно платіжного доручення № 240 (внутрішній номер 252242108) від 16.01.2023 та платіжного доручення № 241 (внутрішній номер 252242109) від 16.01.2023 Позивачам перераховано одноразову грошову допомогу у розмірі 930 375, 00 грн кожному. Також звертає увагу, що як слідує із заяв на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю солдата ОСОБА_3 , такі подавались у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975. Отже, починаючи за 16.01.2023 Позивачі були обізнані або могли бути обізнані про спірне рішення Комісії Міноборони. Водночас укладення договору про надання правничої (правової) допомоги з адвокатом та наступне звернення останнього в інтересах довірителя із відповідними адвокатським запитами, не може свідчити про поважність причин для поновлення строків.

Представник позивачів подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що про визначений розмір одноразової грошової допомоги позивачі дізналися з відповіді на адвокатський запит від 25.07.2025. Це була єдина можливість дізнатися про розмір призначеної їм одноразової грошової допомоги, бо виплати перестали надходити. Разом із відповіддю на адвокатський запит представнику позивачів було надано витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05.01.2023 №1/975. У витязі з протоколу не вказано про порядок і строк оскарження рішення комісії. І лише у відповіді на адвокатський запит, яка знаходиться в матеріалах справи, Міністерство оборони України зазначило про можливість оскарження рішення Комісії в судовому порядку. Втрата дитини для батьків є великим горем, яка завдала глибоких моральних страждань та значно вплинула на їхнє подальше життя. Внаслідок таких життєвих випробувань психічне здоров`я позивачів зазнало суттєвого погіршення, що виразилося у важких хворобах, тривалому нервовому напруженні, депресивних станах та необхідності медичного втручання. Впродовж періоду з вересня 2022 року по травень 2025 року у подружжя фіксувалися стійкі симптоми психоемоційної дестабілізації, характерні для затяжного патологічного горювання та депресивного епізоду. Згідно з консультативним висновком лікаря-психіатра від 18.09.2025 ОСОБА_1 встановлено діагноз посттравматичний стресовий розлад з помірно-вираженою депресивною та вираженою тривожною симптоматикою F43.1. Також консультативним висновком лікаря-психіатра від 18.09.2025 ОСОБА_2 встановлено діагноз рекурентний депресивний розлад помірно-вираженою тривожно фобічною симптоматикою. Лікарем-психіатром було призначено позивачам антидепресанти з метою стабілізації їхнього психоемоційного стану. У зв`язку з вищенаведеним позивачі були фактично позбавлені можливості своєчасно реалізувати своє право на судовий захист, оскільки їхній психічний стан унеможливлював концентрацію уваги, прийняття виважених рішень та здійснення необхідних юридичних кроків. Таким чином, вважає , що пропуск строку звернення до суду обумовлений поважними та об`єктивними причинами. Просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити пропущений строк на звернення до суду.

Вирішуючи питання чи є причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даними позовними вимогами поважними, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Відповідно до статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом частини шостої статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини другої якої, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Вжиття конструкції «повинен був дізнатись» означає неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 800/30/17).

В той же час, триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Позивачі оскаржують п. 3 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05.01.2023 №1/975, до суду звернулись 19.08.2025 року, тобто з пропуском встановлено строку.

Причинами пропуску строку звернення представник позивачів зазначає суттєве погіршення психічного здоров`я позивачів внаслідок втрати сина, що підтверджується висновками психолога, консультативними висновками лікаря -психіатра, виписками з історії хвороби.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає, що вказані причини є поважними, так як не залежали від волевиявлення позивачів, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Отже, заява про поновлення строку звернення до суду підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122,123,240, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду - відмовити.

Поновити позивачам строк звернення до суду із вказаним позовом, визнавши поважними причини такого пропуску строку.

Ухвала не оскаржується.

Суддя Кухар Н.А.