Справа № 420/23134/25
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши у письмовому загальному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання повторно розглянути заяву, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивачки, у якій позивачка просить суд:

1.Визнати протиправним та скасувати п.21 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 04.04.2025 №33/д, в частині повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання.

2.Зобов`язати Міністерство обророни України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з доданими документами про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), з яким ОСОБА_1 спільно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, з урахуванням висновків викладених у рішенні суду.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивачка посилається на порушення відповідачем її права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її чоловіка, військовослужбовця ОСОБА_2 при виконанні військового обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності України.

Позивачка стверджує, що вона входить до кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Так, в період з 01.01.2004 по 25.01.2024 не перебуваючи у шлюбі, вона проживала однією сім`єю, вела спільне господарство, мала спільні права та обов`язки з ОСОБА_2 , який при виконанні бойових завдань, здійснюючи захист держави від збройної агресії російської федерації, загинув.

Позивачка вважає необґрунтованим рішення відповідача про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги, вважає, що вона подала всі необхідні документи. Відповідач при прийнятті рішення не надав оцінки доданим документам, які доводять, що вона проживала однією сім`єю з військовослужбовцем, до його загибелі. Вказаний факт також встановлений рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили та не потребує доведення. Проте відповідач ігнорує його.

(б) Позиція відповідача

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечував проти позовних вимог, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Позиція відповідача зводиться до того, що для отримання права на грошову допомогу внаслідок загибелі військовослужбовця, недостатньо бути членом його сім`ї, необхідно також перебувати на утриманні загиблого.

В обґрунтування своїх заперечень зазначав, що відповідно до наданих документів заявниця не відноситься до одного з подружжя. У судовому рішенні встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України як члена сім`ї загиблого, а не факт перебування на утриманні загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивачка не надала підтверджуючих документів про право на призначення пенсії у разі втрати годувальника або факт призначення даного виду пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» чи документів про перебування на утриманні загиблого на розгляд Комісії не надано. Таким чином, спірне рішення є законним.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

04.08.2025 суд ухвалив відкрити спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

IV. Обставини, встановлені судом

З 1987 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від даного шлюбу в них народилися діти: ОСОБА_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 , виданого 12.10.1988 Суворовським відділом РАЦС у м.Одес), ОСОБА_4 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 , виданого 10.07.1990 Суворовським відділом РАЦС у м.Одесі).

17.02.1995 шлюб був розірваний відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу.

Відповідно до довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради №ПЗ-23823-ф/о ОСОБА_2 був зареєстрований з позивачкою за однією адресою: АДРЕСА_1 по день смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, квартира за вказаною адресою було приватизована позивачкою, ОСОБА_2 та дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Позивачка проживала однієї сім`єю з ОСОБА_2 з 21.10. 2024 по 25.01.2024 без реєстрації шлюбу.

Вказані обставини були встановлені рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 13.12.2024, яке набрало законної сили 20.01.2025 у справі №523/4853/24.

Зокрема відповідно до встановлених обставин у судовому рішенні суд зазначає про підтвердження факту проживання однієї сім`єю позивачки з ОСОБА_2 разом з дітьми та онуками за однією адресою, як чоловіка і дружини, ведення спільного господарства протягом тривалого часу. Також в рішенні вказано, що з огляду на виписку карткового рахунку позивачки їй постійно здійснювалося зарахування щомісячного грошового забезпечення з військової частини НОМЕР_4 .

16.05.2022 ОСОБА_2 був призваний до військової служби під час мобілізації через російську агресію та введення воєнного стану на території України.

25.01.2024 ОСОБА_2 , проходячи військову службу солдатом , навідником з мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_5 , виконуючи бойове завдання під час ведення бойових дій в районі населеного пункту Первомайське, Покровського району, Донецької області, отримав вибухову травму, яка призвела до смерті.

Даний факт підтверджується довідкою про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 23.02.2024 №76/1302, виданою Військовою частиною НОМЕР_5 ; довідкою про причини смерті №99н/23 від 27.01.2024; лікарським свідоцтвом про смерть №99н/23 від 27.01.2024; витягом з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії НОМЕР_6 регіональної військово-лікарської комісії №3130 від 01.09.2024; повідомленням про смерть №875 від 29.01.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; свідоцтвом про смерть від 27.01.2024 серії НОМЕР_7 .

Після загибелі чоловіка позивачка звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця ЗСУ в період дії воєнного стану, передбаченою Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поіцейським та їх сім`ям під час діїх воєнного стану.

04.04.2025 відповідач прийняв рішення №33/д, у якому зробив висновок про повернення на доопрацювання поданих позивачкою документів. Зокрема вказав на необхідність надати документи, які відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб підтверджують, що вона перебувала на утриманні загиблого (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення по встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі).

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Правове регулювання відносин між державою та громадянином України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України Про військовий обов`язок і військову службу №2232-ХІІ від 25.03.1993 (далі- Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до абз. другого ст.41 Закону №2232-ХІІ: Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Частина 1 ст.16 Закону України Про соціальний захист і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011- ХІІ (далі - Закон №2011- ХІІ) встановлює: Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 Закону №2011- ХІІ: Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

[...] загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; [...].

Згідно з п.1 ст. 16-1 Закону №2011- ХІІ: У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

В свою чергу відповідно до чинної на дату винесення спірного рішення ч.4 цієї статті: До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:

[...] жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови, що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; [...].

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначаються постановою КМУ від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168).

Відповідно до п.2 Постанови №168 : Особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через три роки після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.

Таким чином, з процитованого вище законодавства випливає, що один з подружжя який проживав однією сім`єю із загиблим, не перебуваючи у шлюбі, входить у коло членів сім`ї, що мають право на призначення та отримання грошової допомоги, якщо є рішення суду про встановлення цього факту.

Відповідаючи на аргумент відповідача щодо необхідності доведення позивачкою факту перебування на утриманні загиблого, суд вважає невірним тлумачення відповідачем ст.16-1 Закону України Про соціальний захист і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в частині визначення кола осіб, що мають право на грошову допомогу.

Так, відповідно до ст.16-1 Закону №2011- ХІІ утриманці загиблого є окремою категорією осіб, які мають право на отримання грошової допомоги, в той час як позивачка зверталася за допомогою в якості особи, що проживала однією сім`єю з загиблим, які не перебували у шлюбі між собою, на підставі встановленого факту рішенням суду. З огляду на ст.16-1 Закону №2011- ХІІ один з подружжя, який проживав однією сім`єю з військовослужбовцем до його загибелі, та особи, які знаходилися на його утриманні, відносяться до різних категорій осіб, які мають право на призначення та отримання грошової допомоги. Ці категорії є самостійними,окремими та не пов`язаними між собою. Відтак - вимоги відповідача про надання позивачем додаткових документів , які доводять факт перебування на утриманні загиблого військовослужбовця є протиправними.

Також при визначенні кола осіб, які мають право на отримання грошової допомоги, суд вважає хибним застосування відповідачем Закону України Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту . Так, відповідно до преамбули цього Закону він визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них. Таким чином, Закон України Про соціальний захист і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей є спеціальним при вирішенні питань нарахування та виплат грошової допомоги військовослужбовцям та членам їх сімей.

На підставі викладеного, суд робить висновок про протиправність п.21 рішення комісії Міністерства оборони України, яке оформлене протоколом від 04.04.2024 №33/д та вважає з метою ефективного захисту права позивачки зобов`язати повторно розглянути заяву про призначення одноразової допомоги з урахуванням висновків суду.

VI. Судові витрати

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати п.21 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань , пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 04.04.2025 №33/д, в частині повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання.

3.Зобов`язати Міністерство обророни України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з доданими документами про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), з яким ОСОБА_1 спільно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, з урахуванням висновків викладених у рішенні суду.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України (03168, м.Київ, пр-кт Повітряних Сил , буд.№6; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_8 ) судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 1 233 (одна тисяча двісті тридцять три), грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО