Справа № 145/1501/25
Суддя: Іванець В. Д.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2025 р. с-ще Тиврів 145/1501/25

2-а/145/16/2025

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іванця В. Д. ,

за участю секретаря Урсуляк Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому вказує, що в липні 2025 року він дізнався від працівника Тиврівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження про стягнення з нього адміністративного штрафу в сумі 17000 грн, на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № 4192 від 19.12.2024, ніби за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - порушення законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію. Відповідно до даної постанови він, ніби, 24.11.2024 у строк, зазначений у повістці, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 і не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 про причини неприбуття за повісткою, а поштове відправлення, яким надсилалася йому повістка повернуто, оскільки адресат (тобто він) відмовився від повістки, чим порушив вимоги абз. 6 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ч. 1 та ч. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію" та п.п. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до "Порядку організації ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів". Розмір штрафу подвоюється у разі звернення цієї постанови до примусового виконання і буде становити 34000 грн.

Також у постанові ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.12.2025 № 4192 зазначено, що він своєї провини у вчиненні цього правопорушення не визнав, однак відповідно до даної постанови вона доведена: повісткою № 1078098, в якій електронний підпис накладено начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 08.11.2024; копією ф.119, яка свідчить про те, що ця повістка надсилалася йому рекомендованим листом з повідомленням з описом вкладення; довідкою "Укрпошта" про причини повернення рекомендованого поштового відправлення, у якій зазначено, що відправлення повертається у зв`язку з тим, що адресат (тобто він) відмовився. Окрім того, у цій постанові зазначено про те, що він не надав на момент складання протоколу та розгляду справи допустимі і належні докази, що свідчать про поважність причин неприбуття за повісткою на 24.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також у цій постанові зазначено, що правопорушення вчинено умисно та обставин, що пом`якшують відповідальність не встановлено.

Однак під час розгляду протоколу про притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП і прийняття постанови про накладення на нього адмінстягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн він не міг бути присутнім, оскільки перебував на стаціонарному обстеженні у КНП "Вінницька обласна клінічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради" з 18.12.2024 до 24.12.2024.

Тому, враховуючи ці обставини та такий хворобливий стан, він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час вручення йому листа з повісткою від ІНФОРМАЦІЯ_4 (від якого він відмовився, оскільки віг ніколи не бере ніякої поштової кореспонденції без присутності людей, які за ним доглядають). Він не міг усвідомити, які наслідки для нього можуть настати через відмову в отриманні повістки від ІНФОРМАЦІЯ_4 . До того ж, жодна повістка не була адресована на його адресу проживання, за якою він насправді проживає (була зазначена інша адреса проживання).

Окрім того, 27.02.2025 на підставі висновку КНП "Вінницької обласної клінічної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І.Ющенка Вінницької обласної ради" в акті обстеження стану здоров`я призовника, тобто його, від 24.12.2024 позаштатною постійно діючою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 його визнано непридатним до військової служби на підставі ст. 19а графи ІІ Розкладу хвороб.

Таким чином, він вважає, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_5 № 4192 від 19.12.2024 про накладення на нього адмінстягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, є протиправною і підлягає до скасування.

Просить поновити йому строк для оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № 4192 від 19.12.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 №4192 від 19.12.2024, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та провадження у даній справі закрити.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 20.10.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

ІНФОРМАЦІЯ_6 копію ухвали, копію позовної заяви та доданих документів отримав 21.10.2025, що стверджується довідкою про доставку електронного документу. Відзив до суду не надходив.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 17.11.2025 витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_2 , належним чином засвідчені копії матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до адміністративної відповідальності, за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Копію ухвали для виконання направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , роз`яснивши при цьому, що письмові докази, які витребує суд, повинні бути надані безпосередньо до суду або через уповноважену особу у строк до 01.12.202.

ІНФОРМАЦІЯ_6 копію ухвали отримав 19.11.2025, що стверджується довідкою про доставку електронного документу. Крім того, зазначену ухвалу додатково направлено на електронну пошту відповідача, документ доставлено до електронної скриньки 18.11.2025, що стверджується довідкою про доставку електронного листа.

Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2024 року у справі №640/22958/21 дійшов висновку, що довідка про доставку електронного листа є допустимим доказом, що підтверджує вручення стороні судового рішення, надісланого в електронній формі.

Витребовуванні документи суду не надано.

Причини пропуску позивачем ОСОБА_1 строку на оскарження постанови визнані судом поважними, оскільки позивач не був присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні, в оскаржуваній постанові відсутні відомості про її вручення особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності або про направлення постанови поштою. Позивач довів, що після того як дізнався про те, що відносно нього Тиврівським відділом ДВС відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 , то одразу звернувся з цим позовом до суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву, у якій просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги просить задоволити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явився, хоча про дату і час судового засідання повідомлений у порядку, встановленому законом. Причин неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду у його відсутності не надходило.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно з ч. 7 ст. 1 вказаного Закону № 2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Судом установлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 19.12.2024 № 4192 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в мотивувальній частині постанови зазначено - 24.11.2024 ОСОБА_1 у строк вказаний у повістці, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 та не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 про причини неприбуття за повісткою. Електронна повістка була сформована і підписана начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 08.11.2024 та направлена АТ "Укрпошта", 781, за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки АТ "Укрпошта", поштове відправлення повернуто, оскільки адресат відмовився. Не прибуття за повісткою у встановлений у ній строк, є порушення мобілізаційного законодавства. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн (а.с.5-8).

Дану постанову винесено на підставі відомостей зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення від 09.12.2024 № 660.

Відповідно до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності. Чинним законодавством заборонено притягнення особи до адміністративної відповідальності, якщо на момент подій адміністративна відповідальність не була передбачена певною нормою КУпАП, адже закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Як установлено судом, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , останній з 18.12.2024 по 24.12.2024 за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 (5 відділ) знаходився на стаціонарному обстеженні в 6-му відділенні КНП "ВОКПЛ ім.акад. О.І.Ющенка ВОР", що стверджується довідкою виданою КНП "ВОКПЛ ім.акад. О.І.Ющенка ВОР" №660 (а.с.9).

Разом з тим із акту обстеження стану здоров`я призовника ОСОБА_1 убачається, що 18.12.2024 за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 (5 відділ) від 17.12.2024, ОСОБА_1 звернувся в ВОКПЛ для проходження стаціонарного обстеження.

Із свідоцтва про хворобу № 44/621 (а.с.11) убачається, що 27.02.2025 позаштатна постійно діюча ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 за розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.12.2024 № 2427 провела огляд ОСОБА_1 , відповідно до якого, на підставі статті 19а графи ІІ Розладу хвороб останній непридатний до військової служби, що також стверджується свідоцтвом про хворобу № 2025-0724-0817-0285-7 від 24.07.2025 (а.с.35-37), протоколом засідання штатної ВЛК № 2025-1029-1147-5456-0 від 29.10.2025 (а.с.38), військово-обліковим документом № 1 від 08.11.2025 (а.с.39).

Суд звертає увагу, що процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, визначається, Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, (абз.2 п.1 Порядку).

Згідно з п. 20, 21 Порядку з оголошенням мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до п. 27 п.п. 1 Порядку, серед іншого передбачено, що під час мобілізації громадяни викликаються з метою уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки).

Згідно з п.28 Порядку визначено, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Відповідно до п.п. 2 п. 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Суд вказує, що відповідач витребувані матеріали, а саме належним чином засвідчену копію справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до адміністративної відповідальності, за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, до суду не надав, у тому числі саму повістку про виклик ОСОБА_1 та довідку АТ "Укрпошта" про причини повернення рекомендованого поштового відправлення.

Отже, відповідач до суду відзиву не подав, а також не довів, що у позивача виник обов`язок заявитися до п`ятого ІНФОРМАЦІЯ_8 24.11.2024, і що від виконання цього обов`язку позивач ухилився.

За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Оцінюючи постанову № 4192 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд дійшов висновку, що вона не доводить порушення ОСОБА_1 , вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто порушення вимог підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, а відтак відповідачем не надано доказів, які б надавали можливість стверджувати поза розумним сумнівом, про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210- 1 КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Оскільки позивачем в поданій позовній заяві питання розподілу судових витрат не ставилось суд вказане питання не вирішує.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7-9, 38, 210, 235, 245, 247, 251, 252, 280, 287 КУпАП, ст. 72, 77, 241-246, 286 КАС України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Конституцією України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП задоволити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для оскарження постанови № 4192 від 19 грудня 2024 року про накладення адміністративного стягнення.

Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 4192 від 19 грудня 2024 року про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно з якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу у сумі 17000 грн.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення тобто з 19 грудня 2025 року.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Іванець В. Д.