Справа № 280/9138/25
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 грудня 2025 року Справа № 280/9138/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, 158-б, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення № 151 від 18 вересня 2025 року Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років за пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 12 червня 2025 року.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містить положень, що позбавляють його права на призначення пенсії за вислугу років у зв`язку із проходженням військової служби.

Ухвалою судді від 21 жовтня 205 ркоу відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/9138/25, розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, витребувано у відповідача докази по справі.

05 листопада 2025 року від відповідача на адресу суду надійшли витребувані ухвалою судді від 21 жовтня 2025 року докази.

07 листопада 2025 року відповідачем до суду через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» подано відзив на позов, які містять заперечення проти задоволення позову з огляду на те, що відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Календарна вислуга років ОСОБА_1 складає 34 рік, 0 місяців, 18 день. Проте, відповідно до частини 1 статті 2 Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Оскільки ОСОБА_1 відповідно до довідки Національної Гвардії № 7846 України від 06 вересня 2025 року з 13 червня 2025 року проходить службу по мобілізації, то підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту (а) статті 12 немає. В задоволенні позову просить відмовити.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що підтверджується копією паспорту громадина України серії НОМЕР_2 .

Згідно наказу (по особовому складу) Головного управління ДСНС у Запорізькій області від 24 квітня 2025 року № 278-НК/53 05, майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника групи рятувальних робіт аварійно-рятувальної частини з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Запорізькій області, відповідно до положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу звільнено із служби цивільного захисту за підпунктом 4 (у зв`язку із скорочення штату) пункту 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового та начальницького складу.

Відповідно до наказу (по особовому складу) Головного управління ДСНС у Запорізькій області від 11 червня 2025 року № 198-НК/53 38 виключено з кадрів ДСНС України відповідно до пункту 12 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового та начальницького складу майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника групи рятувальних робіт аварійно-рятувальної частини з ліквідації наслідків надзвичайних ситуації" аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Запорізькій області з 11 червня 2025 року, який звільнений із служби цивільного захисту на підставі підпункту 4 пункту 176 (у зв`язку із скороченням штату), наказом Головного управління ДСНС України у Запорізькій області про кадрові питання від 24 квітня 2025 року № 278-НК/53 05.

Згідно наказу вислуга років станом на 11 червня 2025 року складає у календарному обчисленні 34 роки 00 місяців 20 днів, у пільговому обчисленні 00 років 00 місців 00 днів.

Відповідно до довідки Національної Гвардії № 7846 України від 06 веренся 2025 року ОСОБА_2 з 13 червня 2025 року проходить службу по мобілізації.

27 червня 2025 року позивач звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Головне управління ДСНС у Запорізькій області підготувало та направило 11 серпня 2025 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подання про призначення пенсії та документи.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від від 18 вересня 2025 року № 151 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років.

У вказаному рішенні зазначено, що згідно частини 1 статті 2 Закону пенсія призначається та виплачується військовослужбовцям після звільнення їх зі служби. Оскільки ОСОБА_1 відповідно до довідки Національної Гвардії України №7846 від 06 вересня 2025 року з 13 червня 2025року проходить службу по мобілізації, то підстави для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону відсутні.

Враховуючи викладене ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували па військовій службі, службі в органах внутрішніх справ. Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до пункті б статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань

Згідно пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б-д», «ж», «з» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Аналізуючи вказані норми законодавства, суд дійшов висновку, що особи, визначені у пункті б статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ набувають пенсію за вислугу років відповідно до умов Закону № 2262-ХІІ за наявності таких умов: 1) звільнений зі служби; 2) наявна вислуга 25 календарних років.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи наказом Головного управління ДСНС у Запорізькій області від 24 квітня 2025 року № 278-НК/53 05, майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника групи рятувальних робіт аварійно-рятувальної частини з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Запорізькій області, відповідно до положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу звільнено із служби цивільного захисту за підпунктом 4 (у зв`язку із скорочення штату) пункту 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового та начальницького складу. Відповідно до наказу (по особовому складу) Головного управління ДСНС у Запорізькій області від 11 червня 2025 року № 198-НК/53 38 виключено з кадрів ДСНС України відповідно до пункту 12 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового та начальницького складу з 11 червня 2025 року, вислуга років станом на 11 червня 2025 року складає у календарному обчисленні 34 роки 00 місяців 20 днів.

Тобто, станом на день звільнення зі служби (11 червня 2025 року) вислуга років ОСОБА_1 складає 34 роки 00 місяців 20 днів, тобто наявні усі умови, необхідні для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідачем не заперечується наявність у позивача достатньої календарної вислуги, оскільки відмова мотивована з підстав того, що на день подачі заяви про призначення пенсії за вислугу років позивач проходить військову службу та призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» немає законних підстав.

Однак, вказані підстави не приймаються судом до уваги, оскільки системний аналіз статей 1-2, 12 Закону № 2262-ХІІ у своєму логічному зв`язку дає підстави для висновку, що право на пенсію за вислугу років набувають відповідні категорії службовців у зв`язку із їх звільненням зі служби - в даному випадку звільнення позивача із ГУ ДСН у Запорізькій області.

При цьому, Закон № 2262-ХІІ не містить положень, що позбавляють особу права на призначення пенсії за вислугу років у зв`язку із проходженням нею військової служби, як про те зазначає відповідач.

Частиною першою статті 50 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії відповідно до цього Закону призначаються, зокрема: б) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів а, в статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Таким чином, доводи відповідача, викладені у спірному рішенні, є необґрунтованими, враховуючи наявність усіх підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, рішення відповідача є протиправним, а тому останній має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ з 12 червня 2025 року.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову в призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З урахуванням тієї обставини, що дії відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у даному випадку задоволення позову в частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Тому, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ з 12 червня 2025 року.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням положень частини 1 статті 139 КАС України судовий збір у сумі 1211,20 грн. підлягаються стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 151 від 18 вересня 2025 року Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років за пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 12 червня 2025 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 22 грудня 2025 року.

Суддя Д.В. Татаринов