Справа № 260/7073/25
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2025 рокум. Ужгород№ 260/7073/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, в якій просить: 1) Визнати протиправним та скасувати протокольне рішення постійно діючої комісії Департаменту патрульної поліції з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського від 13 червня 2025 року про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності на час звільнення зі служби відповідно до ст.97 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію»; 2) Зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності та встановленням III групи інвалідності на час звільнення зі служби відповідно до ст.97 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебував на службі у батальйоні патрульної поліції в Закарпатській області. Під час проходження служби (12.02.2025 року) позивачу встановлено інвалідність 3 групи, а 25.03.2025 року позивач звільнений зі служби в поліції відповідно п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», тобто за станом здоров`я. Відповідно до свідоцтва про хворобу захворювання пов`язане з проходженням служби у поліції. Позивач звернувся до Департаменту патрульної поліції із заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги відповідно до ст.ст. 97-100 Закону України «Про Національну поліцію». Однак, рішенням постійно діючої комісії з питань призначення та виплати одноразової грошової винагороди від 13 червня 2025 року відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку з відсутністю встановлення групи інвалідності протягом шести місяців після звільнення з поліції. Таке рішення вважає протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, в зв`язку з тим, що п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги здійснюється на підставі визначення поліцейському інвалідності, внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. У зв`язку з тим, що позивачу інвалідність була визначена під час несення служби, то відповідач вважає, що відсутні підстава для виплати одноразової грошової допомоги.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 12 лютого 2025 року позивачу встановлено третю групу інвалідності з 12 лютого 2025 року.

10 березня 2025 року Державна установа «Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області» видала позивачу свідоцтво про хворобу № 37. Відповідно до вказаного свідоцтва про хворобу позивач визнаний непридатним до служби в поліції. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції.

Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 25 березня 2025 року № 534 о/с «По особовому складу» позивача звільнено зі служби в поліції, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію України».

Позивач звернувся до начальника Департаменту патрульної поліції із заявою (рапортом) від 02 червня 2025 року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку з тим, що 12 лютого 2025 року йому була встановлена третя група інвалідності.

Відповідно до витягу з Протоколу № 11 засідання комісії з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського Департаменту патрульної поліції від 13 червня 2025 року відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю встановлення групи інвалідності протягом шести місяців після звільнення з поліції, відповідно до п. 4 розділу 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Відповідно до ч. 3 ст. 97 Закону № 580-VIII Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 99 Закону № 580-VIII розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Таким чином, зазначене положення Закону №580-VIII застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1) причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2) інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах, зокрема, від 7 вересня 2018 року у справі №359/1238/17, від 19 вересня 2018 року у справі № 373/1188/16-а, від 20 вересня 2018 року у справі № 296/9456/16-а, від 29 жовтня 2018 року у справі №287/129/17-а, від 1 листопада 2018 року у справі № 822/3788/17, від 14 листопада 2018 року у справі №822/2525/17, від 14 листопада 2018 року у справі №821/182/18, від 13 листопада 2018 року у справі №822/3331/17, від 14 листопада 2018 року у справі №823/1225/18, від 23 листопада 2018 року у справі №822/1450/18, від 23 листопада 2018 року у справі №822/1872/18, від 23 листопада 2018 року у справі №822/962/18, від 22 січня 2019 року у справі № 2340/2663/18, від 20 лютого 2019 року у справі №812/484/18, від 15 квітня 2019 року у справі № 823/1798/18, від 10 жовтня 2019 року у справі №822/1083/18, від 5 лютого 2020 року у справі №810/836/18, від 30 березня 2020 року у справі №826/2761/18, від 23 квітня 2020 року у справі №822/999/18, від 13 травня 2020 року у справі №810/593/18, від 13 травня 2020 року у справі №810/593/18 та від 2 листопада 2022 року у справі № 140/6115/21, від 10 серпня 2023 року №640/27462/20.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 101 Закону № 580-VIII закріплено вичерпний перелік підстав, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2024 року № 646 (далі Порядок № 646).

Відповідно до п. 2 Порядку № 646 одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується у випадках, визначених частиною першою статті 97 Закону України Про Національну поліцію, у розмірах, встановлених статтею 99 Закону України Про Національну поліцію.

Відповідно до п. 5 Порядку № 646 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: 1) у разі загибелі (смерті) поліцейського - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; 2) у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена у витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, а в разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії; 3) у разі встановлення поліцейському ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення в застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

Згідно з п. 10 Порядку № 646 для призначення і виплати одноразової грошової допомоги заява (рапорт) за формою згідно з додатком подається керівникові органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби.

Відповідно до п. 12 Порядку № 646 для призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі визначення інвалідності чи часткової втрати працездатності поліцейського без визначення інвалідності поліцейський подає в паперовій або електронній формі на адресу електронної пошти з дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг такі документи:

1) заяву (рапорт) про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності чи інвалідності, до якої додаються: копія документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, передбаченого частиною першою статті 13 Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус; копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);

2) витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

3) витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках);

4) постанову відповідної медичної (військово-лікарської) комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

5) акт (акти) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формою, визначеною МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

6) довідку органу, установи, організації, підрозділу, якими попередньо було здійснено виплату одноразової грошової допомоги, із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати).

Достовірність зазначеної інформації в заяві (рапорті) про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності чи інвалідності або копій документів, зазначених в абзацах третьому і четвертому цього пункту, засвідчує своїм підписом особа, яка подає документи, та перевіряє особа, яка їх приймає. Засвідчення копій документів, зазначених у підпунктах 2-5 цього пункту, здійснює керівник установи, організації, підрозділу, що видав документ.

Згідно з п. 15 Порядку № 646 у місячний строк з дня реєстрації заяви та визначення повного кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), бухгалтерська служба готує висновок про призначення одноразової грошової допомоги.

У разі відсутності підстав для призначення виплати одноразової грошової допомоги або у разі, коли документи (їх копії) подано не в повному обсязі чи не за належністю, керівник бухгалтерської служби органу поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій, письмово інформує заявника про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав чи повернення документів.

Оскарження відсутності підстав для призначення одноразової грошової допомоги здійснюється в установленому законодавством порядку.

У разі надсилання запитів до органів поліції, закладів освіти, центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, заявника строк підготовки висновку про призначення одноразової грошової допомоги може бути продовжено до отримання відповідної інформації для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня надсилання запиту.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником бухгалтерської служби та підписується керівниками бухгалтерської служби, підрозділів служби персоналу (кадрового забезпечення) та юридичної служби органу поліції, закладу освіти, у якому поліцейський проходить (проходив) службу, або особами, на яких покладено виконання таких функцій.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує:

у центральному органі управління поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, територіальних органах поліції, закладах та установах, що належать до сфери управління Національної поліції, - Голова Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій;

у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належать до сфери управління Національної поліції, - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій;

у закладах освіти - керівник відповідного закладу освіти або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

У разі затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги керівником органу поліції або закладу освіти, у якому проходить (проходив) службу поліцейський, або особою, на яку покладено виконання таких функцій, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату одноразової грошової допомоги.

Як вже встановлено судом, позивач реалізував право на отримання одноразової грошової допомоги, звернувшись у встановленому порядку із заявою/рапортом до органу за останнім місцем проходження служби та надавши документи, передбачені Порядком №646.

В той же час, відповідно до витягу з Протоколу № 11 засідання комісії з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського Департаменту патрульної поліції від 13 червня 2025 року відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю встановлення групи інвалідності протягом шести місяців після звільнення з поліції, відповідно до п. 4 розділу 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Матеріалами справи, зокрема Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 12 лютого 2025 року підтверджується факт встановлення позивачу третьої групи інвалідності та відповідно до Свідоцтва про хворобу № 37 від 10 березня 2025 року захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції.

Як на підставу для відмови позивачу у здійсненні нарахування та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського відповідач посилається на те, що факт встановлення позивачу інвалідності відбувся до моменту звільнення. Інших причин не нарахування такої допомоги відповідачем не зазначено.

Водночас суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки Закон №580-VIII містить вичерпний перелік випадків, коли виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, однак встановлення інвалідності під час проходження служби в поліції до таких випадків не відноситься.

Пункт 4 частини 1 статті 97 Закону №580-VIII встановлює граничний 6-ти місячний термін для встановлення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції. Цей термін спливає за закінченням 6 місяців після звільнення поліцейського з поліції.

Таким чином, законодавець закріпив лише граничний строк для встановлення інвалідності після звільнення і не обмежив поліцейських у часі щодо можливості встановлення інвалідності ще за час проходження служби в поліції.

З урахування наведених законодавчих норм та встановлених обставин, суд доходить висновку про протиправність відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

При цьому, суд зазначає, що Протокол № 11 засідання комісії з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського від 13 червня 2025 року в частині, що стосується позивача є процесуальною формою рішення відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги.

Відтак, наявні підстави для визнання протиправним та скасування Протоколу № 11 засідання комісії з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського Департаменту патрульної поліції від 13 червня 2025 року в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З огляду на вищенаведене, порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання Департаменту патрульної поліції призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в разі встановлення ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, відповідно до статті 97 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VII.

Відтак, вищевказаний спосіб захисту порушених прав позивача відповідає об`єкту порушеного права й у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним та в повній мірі забезпечить повне припинення порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

На підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у відповідності до ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції () про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії- задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати Протокол № 11 засідання комісії з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського Департаменту патрульної поліції від 13 червня 2025 року в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги.

3. Зобов`язати Департамент патрульної поліції призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в разі встановлення ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, відповідно до статті 97 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VII.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька