Справа № 320/20430/23
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року м. Київ №320/20430/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Резидент Груп»

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у м. Києві з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Резидент Груп», в якому просить суд стягнути з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Резидент груп» податковий борг у розмірі 17 191 814,17 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача податкового боргу з податку на прибуток підприємств на загальну суму 17 191 814,17 грн, який виник у зв`язку із несплатою податкових зобов`язань у встановлені законом строки, а тому контролюючий орган просить стягнути заборгованість у примусовому порядку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Про відкриття провадження у справі відповідач був проінформований шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі засобами поштового зв`язку «Укрпошта», на адресу місцезнаходження відповідача (відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань): 03083, м. Київ, проспект Науки, буд. 119 Б, що підтверджується даними реєстру відправки поштової кореспонденції рекомендованого повідомленням відправлення за № 095 та повернуто до суду.

Відповідно до частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є, серед іншого: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Приписами частини першої другої статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено що, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач своїм правом про надання письмового відзиву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань по суті спору не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Резидент Груп» () перебуває на обліку в органах ДПС та є платником податків за основним місцем обліку, а саме у Головному управлінні ДПС у м. Києві.

Відповідно до даних з інтегрованої картки платника податків ТОВ " Резидент Груп ", на момент звернення контролюючого органу до суду з даним позовом, відповідач має заборгованість на загальну суму 17 191 814,17 грн, з податку на прибуток підприємств.

Вказана заборгованість зі сплати податків виникла на підставі:

- податкового повідомлення-рішення (форма «Р») № від 23.04.2018;

- пені у розмірі 4 202 673, 46 грн нарахованої на підставі податкового повідомлення-рішення № від 23.04.2018.

Слід зазначити, що 27.05.2020 року ТОВ "Резидент Груп" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області в якому, з урахування уточнень, просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомленні-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 23 квітня 2018 року № , яким збільшено суму грошового зобов?язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 10 588 644 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 2 647 161 грн; визнати протиправним та скасувати податкове повідомленні-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 23 квітня 2018 року № , яким встановлена сума завищення від?ємного значення об?єкта оподаткування податком на прибуток за 2017 рік на суму 59 683 700 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою П?ятого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, 30 червня 2021 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 12.07.2021 у справі № 420/4652/20, касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Резидент Груп" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року та постанову П?ятого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі № 420/4652/20 - повернуто особі, яка її подала.

Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно

Контролюючим органом було сформовано та направлено ТОВ «Резидент Груп» () податкову вимогу від 23.12.2021 №0-1553, яка повернута «за закінченням терміну зберігання» та була залишена відповідачем без виконання.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення податкового боргу у примусовому порядку.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За змістом п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до положень п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з нормами п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку таких платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нарахування суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до змісту п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом досліджено, що відповідно до даних з інтегрованої картки платника податків ТОВ "СПЕЦБУДГРУП", на момент звернення контролюючого органу до суду з даним позовом, відповідач має заборгованість на загальну суму 17 191 814,17 грн, з податку на прибуток підприємств.

Вказана заборгованість зі сплати податків виникла на підставі:

-податкового повідомлення-рішення (форма «Р») № від 23.04.2018;

-пені у розмірі 4 202 673,46 грн нарахованої на підставі податкового повідомлення-рішення № від 23.04.2018.

Контролюючим органом було сформовано та направлено ТОВ «Резидент Груп» () податкову вимогу від 23.12.2021 №0-1553, яка повернута «за закінченням терміну зберігання» та була залишена відповідачем без виконання.

Матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем вказаного податкового повідомлення-рішення та вимоги.

У зв`язку з цим, нараховане на підставі вказаного податкового повідомлення-рішення податкове зобов`язання, у відповідності до норм Податкового кодексу України, є узгодженим.

Згідно з пунктом 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Пунктом 7 Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 № 610, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за № 902/30770, встановлено, що податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові (абзац перший).

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу (абзац другий).

Доказів погашення узгодженого грошового зобов`язання матеріали справи також не містять.

Згідно з п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, передбачено право податкового органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 41.2 ст. 41 ПК України, органами стягнення є виключно органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу у межах повноважень.

Разом з тим, відповідно до п. 95.1., 95.2 та 95.3 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частинами.

Тож, суд висновує, що наявність у відповідача несплаченої у визначений законодавством строк узгодженої суми грошового зобов`язання підтверджується наданими до матеріалів справи доказами. При цьому, сторона відповідача під час розгляду даного спору, так і не надала пояснень з відповідним документальним підтвердженням про відсутність/погашення заявленої до стягнення суми податкового боргу.

Також, суд враховує, що під час розгляду даного спору сторонами не було повідомлено про зміну місцезнаходження відповідача чи місця його податкового обліку.

Разом з тим, у відповідності до пункту 42.2 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

При цьому, передбачені ПК України заходи, не привели до погашення відповідачем податкового боргу.

Беручи до уваги те, що відповідач доказів погашення податкового боргу не надав, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з підстав, наведених у позовній заяві та доданих до неї матеріалів. Натомість, матеріали справи свідчать про те, що відповідач не вчиняє жодних заходів на спростування наявності податкового боргу, не зазначив про факт неузгодженості такого боргу та не сплачує самостійно грошові зобов`язання зі сплати податків.

Отже, оскільки судом встановлено наявність у відповідача податкового боргу в сумі 17 191 814,17 грн, щодо наявності та розміру якого відповідачем не подано до суду відзиву на позов, доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, наявні підстави для стягнення з відповідача податкового боргу.

Згідно з приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Розглянувши подані до справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Резидент Груп» (; місцезнаходження: 03083, м. Київ, проспект Науки, буд. 119Б) з усіх рахунків відкритих у банках, що обслуговують такого платника на користь Державного бюджету України податковий борг у розмірі 17 191 814 (сімнадцять мільйонів сто дев`яносто одна тисяча вісімсот чотирнадцять) грн 17 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.