Справа № 569/18364/25
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 569/18364/25 пров. № А/857/51418/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Глушка І.В., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Грищук В.Б.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2025 року у справі № 569/18364/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови, (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Панас О.В. в м. Рівне 03.11.2025), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі ГУ НП, відповідач), в якому просить скасувати постанову відповідача серії ЕНА № 5578752 від 26 серпня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП України), а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2025 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, оскільки вважає, його необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2025 року скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на аналогічні доводи, які викладені у позовній заяві, а саме на те, що квадроцикл є колісним транспортним засобом, який за конструктивними характеристиками відрізняється від мотоцикла, а обов`язковість користування мотошоломом пасажира на квадроциклі законодавством не врегульована належним чином. Дії поліцейського не були підтверджені належними доказами (фото-, відеофіксація, свідки). При складанні постанови були порушені його процесуальні права, передбачені КУпАП.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 26.08.2025 посадовою особою органу поліції, а саме - поліцейським офіцером громади відділу взаємодій з громадами відділення поліції № 7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції Бухалом Іваном Федоровичем відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5578752.

Відповідно до змісту вказаної постанови 26.08.2025 о 18:42 в с. Стовпин, вул. Користівська, водій керував транспортним засобом, перевозив пасажира без мотошолома, чим порушив пункт 2.3 «г» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі також ПДР), таким чином своїми діями вчинив правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 121 КУпАП.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що з досліджених судом письмових матеріалів справи та відеодоказів, достовірно встановлено, що 26.08.2025 о 18:42 в с. Стовпин, вул. Користівська, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перевозив пасажира без мотошолома, чим порушив пункт 2.3 «г» ПДР.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною п`ятою статті 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини другої статті 35 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 2.3 «г» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, яка визначає зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Всупереч вимогам наведеної правової норми, в оскаржуваній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не міститься посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, лише зазначено «проводилася відеофіксація».

Відсутність такого посилання, зокрема із зазначенням номеру засобу фіксації, свідчить про недопустимість відеозапису, яким суб`єкт владних повноважень доводить правомірність накладення на особу стягнення за вчинення адміністративного правопорушення.

Така правова оцінка відповідає правовій позиції Верховного Суду в аналогічних спорах, викладеній, зокрема у постанові від 15.11.2018 року у справі № 524/7184/16-а.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Останній у справі, що розглядається, не довів правомірності свого рішення, яке оскаржує позивач.

Суд першої інстанції, зазначивши, що позивачем не надано будь-яких доказів, які б спростовували його винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, фактично переклав тягар доказування із суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) на позивача.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова серії ЕНА № 5578752 від 26 серпня 2025 року про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору неправильно встановив фактичні обставини справи та не надав їм належну правову оцінку.

Відповідно до частин першої та сьомої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи встановлено, що при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн. при поданні позовної заяви у суд першої інстанції та 908.25 грн при поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції відповідно до платіжних доручень, наявних у матеріалах справи.

Оскільки, судом апеляційної інстанції скасовується рішення суду першої інстанції, сума судового збору, яка підлягає стягненню, становить 1513,85 грн.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно частин 1 та 2 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції у справі, що розглядається, неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки встановленим обставинам, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись статтями 229, 241, 242, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2025 року у справі № 569/18364/25 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 5578752 від 26 серпня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення, скасувати та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Рівненській області сплачений судовий збір в розмірі 1513 (одна тисяча п`ятсот тринадцять) гривні 85 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді І. В. Глушко
М.А. Пліш
Повне судове рішення складено 19.12.25