Справа № 748/5104/24
Суддя: Овсієнко Ю. К.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№748/5104/24
Провадження №2-а/751/44/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю.К.,

при секретарі Решетник В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3550560 від 26.11.2024,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3550560 від 26.11.2024 і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.11.2024 поліцейським Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області старшим сержантом поліції Камінським Р.В. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3550560, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП про адміністративне правопорушення та накладено штраф у розмірі 340 грн 00 коп.

На думку позивача, поліцейський при складанні адміністративного матеріалу допустив грубі порушення та не дослідив усі обставини справи, а тому винесена постанова є необґрунтованою, незаконною, а отже підлягає скасуванню.

Зазначає, що 26.11.2024 рухався на автомобілі RENAULT MEGANE (номер НОМЕР_1 ) в населеному пункті Куликівка Чернігівської області виїжджав з вулиці Шевченка на вулицю Миру, перетнув пішохідний перехід без пішоходів на своїй смузі руху, та почав здійснювати маневр без пішоходів на зустрічній смузі руху. Поодинокий пішохід, що рухався переходом, не змінив своєї швидкості, та напрямку руху, після чого був зупинений поліцейським. Наголошує, що почав здійснювати маневр без пішоходів на переході, пішохід вийшов на зустрічній смузі, вже коли позивач перетинав нерегульований пішохідний перехід, зазначає, що їхав на ТЗ не порушуючи ПДР, однак був зупинений поліцейським, який взагалі ігнорував фактичні обставини, пояснення позивача та заперечення, жодних доказів поліцейський не надав, на відео, яке поліцейський показував зі свого телефону, неможливо встановити положення автомобіля на початок маневру, швидкість руху автомобіля теж встановити неможливо. Позивач наголошує, що пішохід, який вийшов, знаходився на дуже великій та достатній для проїзду відстані від автомобіля, тому позивач спокійно проїхав пішохідний перехід та здійснив поворот праворуч, не створюючи при цьому аварійної ситуації на дорозі. То того ж перед проїздом пішохідного переходу та здійснення повороту праворуч, позивач знизив швидкість (приблизно до 5 км/год) та переконався у безпечності маневру і тільки після цього продовжив рух.

Зазначає, що поліцейським не встановлено особу пішохода, не взяті його показання та не долучені жодні пояснення свідків, постанова складена без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення, також при складанні постанови порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а також порушено процесуальний порядок розгляду справи, вважає, що його вина у інкримінованому правопорушенні не доведена, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення і зазначена постанова підлягає скасуванню.

Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 03.01.2025 прийняв справу до свого провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У встановлений судом строк відзив від відповідача не надійшов, клопотань про перехід до загального провадження також не надходило, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними у ній матеріалами.

Суд, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх, установив наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

З копії постанови серії ЕНА № 3550560 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної 26.11.2024, вбачається, що 26.11.2024 12 год. 15 хв м. Куликівка, вулиця Миру Шевченко, водій, керуючи ТЗ, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим не надав перевагу пішоходу на пішохідному переході, чим порушив п.18.1 ПДР водій ТЗ не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. (а.с. 8).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності з ч.2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Досліджена у судовому засіданні постанова по справі про адміністративні правопорушення, скасування якої є предметом позову, не містить обставин, які б встановлювали наявність адміністративних порушень, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження події адміністративного правопорушення, відсутні будь-які пояснення свідків події або інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП. Описова частина постанови сама по собі не може бути доказом вини водія у скоєнні адміністративного правопорушення.

Згідно із пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином відповідачем не надано доказів на спростування тверджень позивача та не надано жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі №338/1/17).

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Оскільки у судовому засіданні не доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП тому постанова серії ЕНА №3550560 від 26.11.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

З наведених мотивів, оцінивши докази у справі, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджуються витрати позивача на сплату судового збору в сумі 605,60 грн (а.с. 1), які підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Доказів здійснення інших витрат, як і вимог про їх стягнення з відповідача, позовна заява не містить.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 245, 246, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 3550560 від 26.11.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 605(шістсот п`ять) гривень 60 копійок .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.К. Овсієнко