Справа № 300/3569/25
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2025 р. справа № 300/3569/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Панікара І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Тарасенко Ігор Вікторович, діючи в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач), звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), за змістом якої просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати за період січень, березень та квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2023 року, а також за період травня, червня, липня, серпня, вересня, жовтня, листопада 2024 року додаткової винагороди у сумі 30000 гривень у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та відповідно до Наказу «Про затвердження Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України» затвердженого Міністерством внутрішніх справ України від 01.09.2023 № 729;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити за період січень, березень та квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2023 року, а також за період травня, червня, липня, серпня, вересня, жовтня, листопада 2024 року додаткової винагороди у сумі 30000 гривень у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та відповідно до Наказу «Про затвердження Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України» затвердженого Міністерством внутрішніх справ України від 01.09.2023 №729.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач проходить службу у складі військової частини НОМЕР_2 . В період з 2023 року по 2024 рік останній брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України. У період часу 2023-2024 роки здійснював захист шляхом виконування обов`язків з охорони та оборони важливих державних об`єктів, а також здійснювали повітряне прикриття повітряного простору. Разом з тим, військова частина НОМЕР_2 не здійснила нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань за період з травня по грудень 2023 року та з травня по листопад 2024 року, що свідчить про порушення військовою частиною прав військовослужбовця на достатнє грошове забезпечення, передбаченого частиною 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.31-33).

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через підсистему «Електронний суд» 17.06.2025, згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечив. Вказав, що відповідно до підпункту 3 пункту 2 наказу МВС України від 01.09.2023 за № 729 визначено, що на період воєнного стану додаткова винагорода виплачується у розмірі 30 000,00 (тридцяти тисяч) гривень військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання в період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань. Звернуто увагу суду, що позивач виконував завдання з прикриття повітряного простору з 29 по 31 липня 2024 року, з 01 по 04 серпня 2024 року, з 02 по 15 вересня 2024 року. На підставі цього позивачу протягом вказаного періоду позивачу здійснювалось нарахування та виплата додаткової грошової винагороди за період здійснення бойових завдань в період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань. Стороною позивача не надано жодних доказів, що підтверджують факт виконання бойових/спеціальних завдань ОСОБА_1 протягом 2023-2024 років. З урахуванням викладеного, просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с.37-40).

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши позовну заяву, відзиви на позов, та в сукупності письмові докази, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та, як вказує за змістом позовної заяви, в період з 2023 року по 2024 рік брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Представник позивача звернувся до відповідача з вимогою про надання інформації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за 2023 та 2024 роки у сумі 30000,00 грн.

Листом від 17.03.2025 № 50/41-1568 військова частина НОМЕР_2 повідомила про відсутність підстав для здійснення відповідної виплати додаткової грошової винагороди, оскільки такі виплати здійснювалися за період здійснення бойових завдань в період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань (а.с.11-18).

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати на користь ОСОБА_1 додаткової винагороди у сумі 30000,00 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 та наказом МВС України від 01.09.2023 № 729 за період з січня по грудень 2023 року, а також за період з травня по листопад 2024 року, звернувся до суду з цим позовом.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України від 25.03.1992 за № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ).

За приписами статті 1 Закону № 2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 2 статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частин 1-4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався та діє на цей час.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168 (далі - Постанова № 168, в редакції Постанови від 01.04.2022 № 400, установлено, зокрема, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згодом, Постанову № 168 доповнено пунктом 1, який застосовується з 24.02.2022, та викладено:

« 1) в абзаці першому слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінити словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Пунктом 2-1 згідно з Постановою від 07.07.2022 № 793 вказано, що відповідно до якого установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до пункту 2-1 Постанови № 168 наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 37 "Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за № 194/39250, затверджено Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, який втратив чинність 05.09.2023 на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 № 729 "Про затвердження Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.09.2023 за № 1544/40600.

Так, згідно з підпунктом 1 пункту 2 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 37 (який був чинний до 01.06.2023) на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується у розмірі до 30000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями) в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань:

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ;

у складі розгорнутих пунктів управління органів військового управління Національної гвардії України, що здійснюють безпосереднє управління військовими частинами (підрозділами), які залучаються до виконання завдань у межах операційних зон діючих угруповань військ (сил);

в оперативному підпорядкуванні, під оперативним контролем, оперативною взаємодією визначених органів військового управління Збройних Сил України, командувачів діючих угруповань військ (сил) та/або в межах їх зон відповідальності (операційних зон);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, крім випадків здійснення такого забезпечення в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

з охорони та оборони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні;

з конвоювання осіб, узятих під варту та/або засуджених до позбавлення волі, перевезення військовополонених ворогів.

Відповідно до пункту 3 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 №37 до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належить виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення військових частин (підрозділів), угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовими розпорядженнями в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником (взаємного вогневого контакту);

3) завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки;

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових завдань з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням;

8) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

9) бойових завдань з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) артилерії.

Згідно з пунктом 4 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 37 документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або книга служби нарядів та подій, що відбувалися, або постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку), на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), періодів (кількості днів) участі військовослужбовця в бойових діях або заходах.

Відповідно до пункту 6 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 №37 виплата додаткової винагороди військовослужбовцям здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин, вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів охорони здоров`я, установ Національної гвардії України, територіальних управлінь, Головного управління Національної гвардії України за місцем проходження військової служби, а їх командирам (начальникам) - на підставі наказів командирів (начальників) вищого рівня.

Також, згідно з підпунктом 3 пункту 2, пункту 3 наказу МВС України від 01.09.2023 №729 "Про затвердження Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України" (в редакції, чинній на момент виникнення частини спірних правовідносин) на період воєнного стану додаткова винагорода виплачується, зокрема, у розмірі 30 000 гривень військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання в період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Пунктом 4 наказу МВС України від 01.09.2023 № 729 визначено, що до бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виконання яких передбачає виплату додаткової винагороди, зазначеної в підпункті 3 пункту 2 цих Особливостей, належать такі завдання, що виконуються військовослужбовцями:

1) включеними до складу діючих угрупувань військ (сил), які виконують бойові (спеціальні) завдання відповідно до бойових наказів (розпоряджень) командувачів (командирів (начальників):

безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема:

з протиповітряного прикриття важливих державних об`єктів, органів державної влади, дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, військових об`єктів (військових містечок, пунктів тимчасової дислокації, базових таборів, місць зосередження сил і засобів, станцій (місць) навантаження (розвантаження) військових вантажів, військово-медичних закладів), спеціальних вантажів та інших об`єктів, що підлягають протиповітряному прикриттю Національною гвардією України, у тому числі у складі мобільних (стаціонарних) вогневих груп.

Аналізуючи вищезазначені норми, у суду наявні всі підстави вважати, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується у розмірі до 30000,00 грн., виключно тим військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями) в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідних завдань.

З метою з`ясування всіх обставин справи, ухвалою суду від 02.06.2025 витребувано у військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України належним чином засвідчені копії розрахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 31.12.2024 (із зазначенням основних та додаткових видів грошового забезпечення, з розбивкою по місяцях) та бойові наказа, розпорядження, витяги із журналу бойових дій (інформацію) щодо участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за період з 01.01.2023 по 31.12.2024 (а.с.31-33).

На виконання вказаної ухвали, відповідачем надано копію довідки від 03.08.2024 за №816/484/2/169/пс (зворотна сторона а.с.42-43), за змістом якої судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 29 по 31 липня 2024 року виконував бойові (спеціальні) завдання, визначені абзацом 6 пункту 1 Переліку бойових (спеціальних) завдань, за виконання який здійснюється виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30000,00 грн. на місяць. Підставою для видання довідки вказані відповідні бойові розпорядження, бойові накази, журнали бойових дій військової частини НОМЕР_3 та рапорти заступника ОКІ КС Долина та Долинського ГПЗ «РОМБ», начальника відділення управління застосування мобільних вогневих груп штабу військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до змісту копії довідки від 04.08.2024 за № 815/484/2/206/пс (а.с.44-45) ОСОБА_1 в період з 01 по 04 липня 2024 року виконував бойові (спеціальні) завдання, визначені абзацом 6 пункту 1 Переліку бойових (спеціальних) завдань, за виконання який здійснюється виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30000,00 грн. на місяць. Підставою для видання довідки вказані відповідні бойові розпорядження, бойові накази, журнали бойових дій військової частини НОМЕР_3 та рапорти начальника відділення управління застосування мобільних вогневих груп штабу військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до змісту копії довідки від 03.10.2024 за № 816/484/2/248/пс (зворотна сторона а.с.45-46) ОСОБА_1 в період з 02 по 15 вересня 2024 року виконував бойові (спеціальні) завдання, визначені абзацом 6 пункту 1 Переліку бойових (спеціальних) завдань, за виконання який здійснюється виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30000,00 грн. на місяць. Підставою для видання довідки вказані відповідні бойові розпорядження, бойові накази, журнали бойових дій військової частини НОМЕР_3 та рапорти начальника відділення управління застосування мобільних вогневих груп штабу військової частини НОМЕР_3 .

Так, відповідно до наданої особова картка ОСОБА_1 на грошове забезпечення за 2023 рік в графі «Додаткові виплати» в лютому 2023 року останньому виплачено 7925,00 грн., в квітні 2023 року виплачено 16167,00 грн., в травні 2023 року виплачено 16167,00 грн., в червні 2023 року виплачено 16039,84 грн., в липні 2023 року виплачено 15510,00 грн., в серпні 2023 року виплачено 15510,00 грн., в жовтні 2023 року виплачено 15510,00 грн., в листопаді 2023 року виплачено 11632,50 грн., в грудні 2023 року виплачено 15510,00 грн. (а.с.22).

Відповідно до наданої особова картка ОСОБА_1 на грошове забезпечення за 2024 рік в графі «Додаткові виплати» в січні 2024 року останньому виплачено 20322,58 грн., в лютому 2024 року виплачено 30000,00 грн., в березні 2024 року виплачено 30000,00 грн., в квітні 2024 року виплачено 5806,45 грн., в серпні 2024 року виплачено 2903,23 грн., в вересні 2024 року виплачено 3870,97 грн., в грудні 2024 року виплачено 15340,48 грн. (а.с.23).

Водночас, судовим розглядом встановлено, що додаткова винагорода у розмірі 30000 грн. позивачу за решту спірного періоду не нараховувалася та не виплачувалася, оскільки як зазначено представником відповідача службові обов`язки, які виконував позивач у своїй діяльності не підпадають під поняття здійснення бойових (спеціальних) завдань в період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

При цьому, суд зауважує на відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів, які підтверджують, що у решту періоду відносно позивача командиром військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України приймались бойові накази (бойові розпорядження), згідно яких позивач виконував бойові (спеціальні) завдання.

Крім того, доказів участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, у спірні періоди матеріали справи також не містять.

Суд зазначає, що у постанові Кабінету Міністрів України № 168 "бойове завдання" використовується для визначення умов, за яких військовослужбовці отримують винагороди. Це визначення охоплює безпосередню участь у бойових діях; виконання спеціальних завдань у зоні бойових дій або в умовах, пов`язаних із ризиком для життя; операції чи завдання, пов`язані із забезпеченням безпеки в умовах воєнного стану.

В розрізі Постанови № 168 слід зауважити, що основний акцент в ній робиться на виконанні військовослужбовцем завдань, що несуть загрозу життю чи здоров`ю, а також пов`язані з активною обороною країни.

Для військовослужбовців, які претендують на винагороду за Постановою № 168, важливо підтвердити, що виконуване завдання відповідало умовам, зазначеним у цьому нормативному акті, з огляду на те, що саме Постанова № 168 є спеціальним нормативним актом, який регулює питання додаткової винагороди.

Як зазначалось судом вище, факт виконання бойового (спеціального) завдання має бути підтверджений відповідними документами, а саме бойовим наказом (розпорядження), журналом бойових дій та рапортом командира про участь у виконанні бойових (спеціальних) завдань).

В матеріалах справи відсутній будь-який з вище вказаних документів щодо позивача.

Суд звертає увагу, що оскільки, військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України не включена до складу діючих угрупувань військ (сил) та виконує визначені командувачем Національної гвардії України завдання на території Івано-Франківської області, тобто за межами районів ведення бойових дій, то зважаючи вказаний факт, згідно з положеннями пункту 4 наказу МВС № 729 виплату додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. можлива за виконання наказів щодо протиповітряного прикриття важливих державних об`єктів, органів державної влади, дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, військових об`єктів (військових містечок, пунктів тимчасової дислокації, базових таборів, місць зосередження сил і засобів, станцій (місць) навантаження (розвантаження) військових вантажів, військово-медичних закладів), спеціальних вантажів та інших об`єктів, що підлягають протиповітряному прикриттю Національною гвардією України, у тому числі у складі мобільних (стаціонарних) вогневих груп та охорони та оборони важливих державних об`єктів, визначених розділом "Державний концерн "Укроборонпром" Переліку важливих державних об`єктів, що підлягають охороні та обороні Національною гвардією України в особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 685-011, об`єктів, визначених пунктами 1, 6, 8, 12-15 Переліку ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання державної власності, важливих державних об`єктів, що підлягають охороні Національною гвардією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 № 628, а також об`єктів критичної інфраструктури (І категорії критичності), визначених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 №1229-рс-ОП "Про затвердження переліку об`єктів критичної інфраструктури (І категорії критичності), які потребують першочергового прикриття від повітряних ударів противника.

Матеріали справи також не містять доказів, що позивачем виконувалися спеціальні (бойові) завдання з протиповітряного прикриття, що підлягають протиповітряному прикриттю Національною гвардією України, у тому числі у складі мобільних (стаціонарних) вогневих груп, безпосередньої оборони цих об`єктів від вогневих уражень противника, відбиття нападу, звільнення їх у разі захоплення.

Окрім того, судом встановлено, що постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.04.2024 за № 343/889/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., оскільки 29.03.2024 близько 07.32 годин на території об`єкту № 64, що розташований в с.Яворів Долинської громади, було встановлено, що сержанта ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, виконував обов`язки військової служби з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.12.2024 за № 345/6671/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, та обрано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок, оскільки 25.10.2024 близько 16.00 год. під час обходу території пункту постійної дислокації ЗПР ПБ в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 було встановлено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ЗОТО НГ України старший кулеметник 2КВ ВППП ОСОБА_1 знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Таким чином, у зв`язку із неодноразовим скоєнням адміністративних правопорушень під час виконання службових обов`язків ОСОБА_1 у вказані місяці позбавлено виплати додаткової грошової допомоги у розмірі 30000,00 грн.

Враховуючи вищезазначене, суд уважає, що інших прав позивача на отримання додаткової щомісячної винагороди в розмірі до 30000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць за період з січня по березень 2023 року, вересень 2023 року, з травня по червень 2024 року, з серпня по листопад 2024 року, ніж ті за рахунок яких йому вже було здійнено виплату, не виникло, оскільки інформації, що позивачем у цей період виконувались бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями), та доказів на підтвердження цієї інформації, суду не надано. Водночас, доказів щодо не виплати ОСОБА_1 оскаржуваної додаткової щомісячної винагороди з квітня 2023 року по серпень 2023 року, з жовтня 2023 року по грудень 2023 року, за вересень 2024 року та за грудень 2024 року суду також не надано.

За таких обставин, наявними матеріалами справи не підтверджено допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової грошової винагороди в розмірі до 30000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць за вказані періоди.

Щодо періоду з 29 по 31 липня 2024 року та з 01 по 04 липня 2024 року, чуд вказує на таке.

Повертаючись до обставин справи, суд вказує, що довідкою від 03.08.2024 за №816/484/2/169/пс та від 04.08.2024 за № 815/484/2/206/пс підтвержено, що ОСОБА_1 в період з 01 по 04 липня 2024 року, з 29 по 31 липня 2024 року виконував бойові (спеціальні) завдання, визначені абзацом 6 пункту 1 Переліку бойових (спеціальних) завдань, за виконання який здійснюється виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30000,00 грн. на місяць. Підставою для видання довідок вказані відповідні бойові розпорядження, бойові накази, журнали бойових дій військової частини НОМЕР_3 та рапорти заступника ОКІ КС Долина та Долинського ГПЗ «РОМБ», начальника відділення управління застосування мобільних вогневих груп штабу військової частини НОМЕР_3 .

Водночас, з особової картки на грошове забезпечення за 2024 рік встановлено, що додаткова винагорода у розмірі 30000,00 грн. не виплачувалася за липень 2024 року у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань, в той час, як позивач мав право на її нарахування та виплату у період з 01 по 04 липня 2024 року, з 29 по 31 липня 2024 року, оскільки виконував бойові (спеціальні) завдання, а саме виявлення, спостереження, супроводження та вогневе ураження повітряних цілей противника мобільно-вогневими групами згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючого угруповання сил і засобів Повітряних Сил України.

У зв`язку із чим, суд вважає, що позивач має право на нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №729, за виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань у розмірі до 30000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання завдань за період з 01 по 04 липня 2024 року, з 29 по 31 липня 2024 року.

Відтак, бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 01 по 04 липня 2024 року, з 29 по 31 липня 2024 року, додаткової винагороди у сумі 30000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та відповідно до Наказу "Про затвердження Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України" затвердженого Міністерством внутрішніх справ України від 01.09.2023 № 729, є протиправною.

Як наслідок, слід зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 по 04 липня 2024 року, з 29 по 31 липня 2024 року додаткову винагороду у сумі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та відповідно до Наказу "Про затвердження Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України" затвердженого Міністерством внутрішніх справ України від 01.09.2023 № 729, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів в повному об`ємі правомірності своїх дій.

За таких обставин, заявлені позивачем позовні вимоги є частково обґрунтованими, внаслідок чого, адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України Про судовий збір, а доказів понесення сторонами інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не представлено, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 01 по 04 липня 2024 року та з 29 по 31 липня 2024 року додаткової винагороди у сумі 30000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та відповідно до Наказу "Про затвердження Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України" затвердженого Міністерством внутрішніх справ України від 01.09.2023 № 729.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 ) додаткову винагороду у сумі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та відповідно до Наказу "Про затвердження Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України" затвердженого Міністерством внутрішніх справ України від 01.09.2023 № 729 за період з 01 по 04 липня 2024 року та з 29 по 31 липня 2024 року, з урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 ).

Відповідач:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ).

Суддя /підпис/ Панікар І.В.