Справа № 580/12673/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року справа № 580/12673/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

УСТАНОВИВ:

13.11.2025 Головне управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) (далі позивач) подало у Черкаський окружний адміністративний суд позов про стягнення із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі відповідач) податкового боргу в сумі 121505,11грн:

з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 111243,17 грн (реквізити для зарахування коштів: р/р UA0023717; отримувач - ГУК у Черк.обл/тг м.Канів/11010500; код отримувача - 44131663; код банку отримувача - 37930566; банк отримувача - Казначейство України);

зі сплати військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 9241,94 грн (реквізити для зарахування р/р UA0023001: отримувач - ГУК у Черк.обл/Черк.обл/11011001; код отримувача - 44131663; код банку отримувача - 37930566; Банк отримувача - Казначейство України);

зі сплати адміністративних штрафів та інших санкцій в сумі 1020,00 грн. (реквізити для зарахування коштів: р/р UA0023717; отримувач - ГУК у Черк.обл/тг м.Канів/21081100; код отримувача 44131663; отримувача - 37930566; банк отримувача КазначействоУкраїни).

Обґрунтовуючи зазначив, що відповідач у добровільному порядку не сплачує узгоджену суму податкового зобов`язання з єдиного податку, військового збору та має непогашену заборгованість з погашення адміністративних санкцій. Боржнику сформовано податкову вимогу від 26.11.2024 №0-2300, яку направлено листом з повідомленням. Станом на дату звернення до суду заборгованість непогашена. Позовну заяву просив розглянути без його участі.

Ухвалою від 18.11.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати розгляд справи правилами спрощеного позовного провадження.

На адресу суду від відповідача надійшли заперечення від 01.12.2025 та 03.12.2025, якими не погоджується з податковим повідомленням-рішенням. Зазначає, що на час здійснених транзакцій був неповнолітньою особою, а кошти, які стали підставою для винесення податкового повідомлення рішення не були його доходом та не належали йому.

08.12.2025 на адресу суду надійшло клопотання вх.№61159/25 представниці відповідача, яким просила про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та продовжити строк на подання відзиву на позовну заяву.

Оскільки обґрунтовані клопотання від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами (у письмовому провадженні).

Щодо питання продовження строку для подання відзиву суд звертає увагу учасників, що відповідно до п.4 ч.1 ст.263 КАС України справи категорії щодо стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб розглядаються судом у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.2 ст.263 КАС України).

Отже, строк розгляду справи за вказаною позовною заявою, за результатом якої відкрито провадження у справі ухвалою 18.11.2025, чітко встановлений законодавцем, а суд не наділений повноваженням продовжити розгляд справи понад встановлений строк. Тому у вказаній частині клопотання від 08.12.2025 вх.№61159/25 не обґрунтоване та не підлягає задоволенню.

Оцінивши доводи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідач перебуває на податковому обліку у позивача. Відповідно до листа Канівської міської ради від 09.07.2025 №570 відповідач 17.04.2007р.н.

За результатом документальної позапланової перевірки відповідач склав акт від 21.08.2024 №10230/23-00-24-05-01/, яким встановлено не погашену суму зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 100821,06грн, військового збору у розмірі 8401,76грн. В акті зазначив, що відповідач не подав контролюючому органу декларацію про майновий стан доходів за 2023 рік, не включив до складу загального оподаткованого річного доходу дохід у сумі 560117,00грн, в результаті чого занизив суму податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік на загальну суму 100821,06грн. Надісланий акт рекомендованим листом на адресу відповідача повернувся позивачу закінчення терміну зберігання.

Згідно з даними зворотного боку облікових карток відповідач має непогашену недоїмку в загальній сумі 121505,11грн:

1) з податку на доходи фізичних осіб в сумі 111243,17грн, що виник згідно з:

податковим повідомленням-рішенням Форми «Р» від 27.09.2024 №14295/23-00-24-05-01 щодо не сплати суми податку на доходи фізичних осіб щодо періоду з 01.01.2023 до 31.12.2023 у загальному розмірі 110903,17грн;

податковим повідомленням-рішенням Форми «ПС» від 27.09.2024 №14298/23-00-24-05-01 щодо не погашеного зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб. Вказаним рішенням нараховано суму штрафних санкцій у розмірі 340грн;

2) зі сплати військового збору в сумі 9241,94грн, що виник згідно з:

податковим повідомленням-рішенням Форми «Р» від 27.09.2024 №14296/23-00-24-05-01 зі сплати військового збору щодо періоду з 01.01.2023 до 31.12.2023;

3) з адміністративних штрафів та інших санкцій у сумі 1020,00грн, що виникли згідно з:

податковим повідомленням-рішенням Форми «ПС» від 27.09.2024 №14297/23-00-24-05-01, яким нарахувані штрафні санкції у розмірі 1020,00грн.

26.11.2024 позивач сформував відповідачу податкову вимогу форми «Ф» №0-2300 про сплату боргу в сумі 121505,11грн, яка повернулася позивачу за закінченням терміну зберігання.

Оскільки вказану вище суму коштів відповідач не сплатив, позивач звернувся в суд позовом.

Для вирішення спору суд урахував.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпункт 14.1.156 п.14.1 статті 14 ПК України визначає податкове зобов`язання як суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пунктом 41.1 ст.41 ПК України контролюючі органи - податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Підпунктом 54.3.3 ст.53 ПК України визначено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є:

1) особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу;

2) фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої, другої та четвертої груп;

3) платники єдиного податку третьої групи, крім електронних резидентів (е-резидентів).

Об`єктом оподаткування збором є:

1) для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу;

2) для платників, зазначених у підпункті 2 підпункту 1.1 цього пункту, - щомісячна сума, що дорівнює розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року;

3) для платників, зазначених у підпункті 3 підпункту 1.1 цього пункту, - доходи, визначені статтею 292 цього Кодексу.

Ставка збору становить:

1) для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - 5 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту, крім доходів, які оподатковуються за ставкою, визначеною підпунктом 4 цього підпункту;

2) для платників, зазначених у підпункті 2 підпункту 1.1 цього пункту, - 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, з розрахунку на календарний місяць;

3) для платників, зазначених у підпункті 3 підпункту 1.1 цього пункту, - 1 відсоток від доходу, визначеного згідно із статтею 292 цього Кодексу;

4) для військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань - 1,5 відсотка з доходу, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (за винятком доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 цього пункту).

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору з доходів платників збору, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, здійснюються в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставками, визначеними підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету з доходів платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору, зазначені у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Платники збору, зазначені у підпункті 2 підпункту 1.1 цього пункту, сплачують військовий збір шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники можуть здійснити сплату військового збору авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року. Нарахування авансових внесків для платників збору, зазначених у підпункті 2 підпункту 1.1 цього пункту, здійснюється контролюючими органами.

Платники збору, зазначені у підпункті 3 підпункту 1.1 цього пункту, сплачують військовий збір протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації платника єдиного податку за податковий (звітний) квартал.

Платники збору, зазначені у підпунктах 2 і 3 підпункту 1.1 цього пункту, відображають суми військового збору (в тому числі щомісячні авансові внески з військового збору) у складі податкової декларації платника єдиного податку.

Несплата (неперерахування) або сплата (перерахування) не в повному обсязі платниками збору, зазначеними у підпункті 2 підпункту 1.1 цього пункту, авансових внесків з військового збору в порядку та строки, визначені цим пунктом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки військового збору, визначеної підпунктом 2 підпункту 1.3 цього пункту.

Платники збору, зазначені у підпункті 3 підпункту 1.1 цього пункту, за порушення правил сплати (перерахування) сум військового збору притягаються до відповідальності у вигляді штрафу в розмірах, визначених статтею 124 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ст.162 ПК України платником ПДФО є:

фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

фізична особа - резидент, яка володіє та/або користується (орендує (суборендує), на умовах емфітевзису, постійно користується) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, у частині мінімального податкового зобов`язання;

фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні;

податковий агент.

Пунктом 57.3 ст.57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Абзацом 1 п.57.1 ст.57 розділу II ПК України встановлено обов`язок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п.56.11. ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Отже, самостійно визначені та не сплачені відповідачем податкові зобов`язання не підлягають оскарженню та є податковим боргом.

Платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку (ст. 176 ПК України). Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання за змістом підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України визнається податковим боргом.

Суд урахував відсутність доказів оскарження вказаної вище податкової вимоги та податкових повідомлень-рішень або їх оплати. Факти її надсилання підтверджені повідомленнями про вручення поштової кореспонденції від позивача. Факт її несплати підтверджений даними інтегрованої картки позивача в матеріалах справи. Посилання відповідача на не погодження зі вказаними в них донарахуваннями не враховані в межах заявленого спору відповідно до ст.9 КАС України та із-за відсутності доказів їх протиправності та скасування.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Даними зворотного боку облікової картки підтверджується, що недоїмка з часу прийняття податкової вимоги та до часу судового розгляду справи не переривалася. Отже, погашенню підлягає вся сума податкового боргу, у т.ч. яка виникла після прийняття податкової вимоги. На підставі п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення може звернутися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. При цьому, за рішенням суду він стягується державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

У частині доводів відповідача щодо не досягнення ним повнолітнього віку суд урахував, що відповідно до ст.188 Кодексу законів про працю України особи із 16 річного віку, є такими, що досягли віку, з якого вони допускаються на роботу. Оскільки період донарахувань стосуються статусу відповідача, як підприємця, суд урахував ч.1 ст.52 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Оскільки на дату судового розгляду відповідач повнолітній, доводи про відсутність у нього обов`язку зі сплати податків не обґрунтовані.

Тому позовні вимоги про стягнення податкового боргу з відповідача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. ПДФО входить до складу загальнодержавних податків згідно з ст.9 ПК України, отже сплачуються на користь державного бюджету. Сплата військового збору з фізичних осіб входить до складу податку, який згідно з норм підрозділу 10 розділу ХХ ПК України належить до місцевих.

На підставі п.10.5. ст.10 ПК України місцеві податки та збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів відповідно до Бюджетного кодексу України.

Оскільки вказані вище суми недоїмок є податковим боргом відповідача та не сплачені на дату судового розгляду, суд дійшов висновку присудити їх стягнення в повному обсязі на зазначені позивачем рахунки.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Зважаючи на статус позивача, як органу державної влади, та відсутність доказів понесення ним вказаного виду судових витрат, останні розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у сумі 121505,11грн (сто двадцять одну тисячу п`ятсот п`ять гривень одинадцять копійок), зокрема:

з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 111243,17грн на рахунок: р/р UA0023717; отримувач - ГУК у Черк.обл/тг м.Канів/11010500; код отримувача - 44131663; код банку отримувача - 37930566; банк отримувача - Казначейство України;

зі сплати військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 9241,94грн на рахунок: р/р UA0023001: отримувач - ГУК у Черк.обл/Черк.обл/11011001; код отримувача - 44131663; код банку отримувача - 37930566; Банк отримувача - Казначейство України;

зі сплати адміністративних штрафів та інших санкцій в сумі 1020,00 грн на рахунок: р/р UA0023717; отримувач - ГУК у Черк.обл/тг м.Канів/21081100; код отримувача 44131663; отримувача - 37930566; банк отримувача Казначейство України.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Анжеліка БАБИЧ