Справа № 200/9440/25
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року Справа№200/9440/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України)

військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України)

Адміністрації Державної прикордонної служби України

військової частини НОМЕР_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )

ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_6 )

військової частини НОМЕР_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) (далі відповідач 1), військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) (далі відповідач 2), Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі відповідач 3), військової частини НОМЕР_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (далі відповідач 4), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_6 ) (далі відповідач 5), військової частини НОМЕР_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (далі відповідач 6) з вимогами про:

- визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по липень 2017 року включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення;

- зобов`язання військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по липень 2017 року включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення та виплатити з відрахуванням виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

- визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо нарахування індексації грошового забезпечення за період з серпня 2017 року по 28.02.2018 року включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення;

- зобов`язання військову частину НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з серпня 2017 року по 28.02.2018 року включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення та виплатити з відрахуванням виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

- визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_8 ) щодо ненарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по грудень 2019 року включно;

- зобов`язання адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по грудень 2019 року включно у розмірі 4463,15 грн. на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

- визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо ненарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення за період з січня 2020 року по липень 2022 року включно;

- зобов`язання військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення за період з січня 2020 року по липень 2022 року включно у розмірі 4463,15 грн. на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

- визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо ненарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення за періоди з серпня 2022 року по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по березень 2024 року включно;

- зобов`язання військову частина НОМЕР_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахувати та виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення за періоди з серпня 2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по березень 2024 року включно у розмірі 4463,15 грн. на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

- визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_6 ) щодо ненарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення за період з квітня 2024 року по травень 2024 року включно;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_6 ) нарахувати та виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення за період з квітня 2024 року по травень 2024 року включно у розмірі 4463,15 грн. на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

- визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) щодо ненарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення за період з червня 2024 року по 10.10.2025 року включно;

- зобов`язання військову частину НОМЕР_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) нарахувати та виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення за період з червня 2024 року по 10.10.2025 року включно у розмірі 4463,15 грн. на місяць із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з 2015 року по 10.10.2025 року проходила військову службу у різних підрозділах Державної прикордонної служби України.

Зазначає, що у період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачами здійснювалося не в повному обсязі.

Вказує, що з архівних відомостей особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2015-2025 роки вбачається, що при проходженні військової служби позивачу з грудня 2015 року до часу звільнення не нараховувалась індексація грошового забезпечення, крім поточної індексації з урахуванням березня 2018 року, як місяця обчислення індексу споживчих цін.

На адвокатський запит військова частина НОМЕР_7 листом від 27.10.2025 №09/9039-25-вих повідомила, що при звільненні позивача останній нараховано, зокрема військовою частиною НОМЕР_1 та військовою частиною НОМЕР_3 та виплачено військовою частиною НОМЕР_7 заборгованість індексації грошового забезпечення за період служби із липня 2015 року по лютий 2018 року на загальну суму 8 494,13 грн, на підтвердження чого надала розрахунковий лист за жовтень 2025 року, довідку про виконання реєстру зарахування коштів на рахунки одержувачів та довідку-розрахунок нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з липня 2015 року по лютий 2018 року.

Із довідки вбачається, що ОСОБА_1 за період з липня 2015 року по лютий 2018 року включно нараховано індексацію грошового забезпечення з урахуванням квітня 2014 року та жовтня 2015 року як місяців для обчислення індексу споживчих цін (базових місяців).

Відтак, відповідачами за час проходження військової служби нарахування грошового забезпечення позивачу здійснювалося не в повному обсязі.

З зазначених підстав позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (письмового провадження).

Згідно з нормами частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Адміністрація Державної прикордонної служби України (відповідач 3) 18.12.2025 року надала затребувані ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі документи та відзив, в якому заперечує проти позовних вимог.

Вважає, що Адміністрація Державної прикордонної служби України є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки: позивач військової служби в Адміністрації Держприкордонслужби не проходила та Адміністрація Держприкордонслужби не є правонаступником ліквідованого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначає, що спір виник у відносинах публічної служби у зв`язку з припиненням позивачем служби в територіальному органі Державної прикордонної служби України. Таким чином, обов`язок, який був у ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо нарахування та виплати індексації, не стосується публічно-владних функцій у сфері відання Державної прикордонної служби України.

У такому випадку заміна ліквідованого ІНФОРМАЦІЯ_4 може мати місце виключно у випадку фактичного вибуття унаслідок припинення та переходу його прав та обов`язків, у частині, що стосується спору в цій справі, до правонаступника (повного правонаступництва).

Водночас, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №105 від 11.12.2019 року, встановлено, що з 01.01.2020 ІНФОРМАЦІЯ_7 зараховано на фінансове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_7 , як територіальний орган Державної прикордонної служби є ліквідованим.

Разом з тим, з 01.01.2020 ІНФОРМАЦІЯ_7 зараховано на фінансове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_8 , а тому останній є належним відповідачем по даній справі.

Позиція Адміністрації Держприкордонслужби підтверджується судовою практикою, зокрема постановою Верховного Суду від 05.10.2023 по справі № 520/13028/19.

Також зауважує, що відповідно до п. 293 Положення особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпечення.

Тобто, в Положенні прямо передбачено, що у разі звільнення військовослужбовця зі служби, з ним розраховується та військова частина, з якої його було звільнено.

Отже, вважає, що у даній справі необхідно замінити неналежного відповідача Адміністрацію Державної прикордонної служби України на ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінивши процесуальний статус Адміністрації Держприкордонслужби, залучивши її до участі у справі третьою особою без самостійних вимог.

Відповідач 1 (військова частина НОМЕР_1 ) також надав письмовий відзив 18.12.2025 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що відповідно до п.6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (зі змінами)) проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Статтею 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Кошторисними призначеннями Державної прикордонної служби України з липня 2015 року не передбачено виплата індексації грошових доходів персоналу.

Тому, позивачу індексація грошового забезпечення за період проходження військової служби у прикордонному загоні не нараховувалась.

Також вказує, що , що у 2008 році не існувало у в/ч НОМЕР_1 посади на якій проходив військову службу позивач, дана посада була створена лише у 2015 році згідно зі штатом № Шт-34 гриф затвердженим Директивою Адміністрації Державної прикордонної служби України 21 серпня 2015 року № 86 гриф, тому, що військової частини до 2015 року не існувало, в/ч НОМЕР_1 була створена лише у 2015 році у відповідності до Директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України № 86 гриф від 21.08.2015 року «Про реорганізацію органу Державної прикордонної служби України».

Таким чином, з питання нарахування і виплати індексації, вважаємо, що відсутні правові підстави для застосування базового місяця 2008 року до посад які не існували у 2008 році, та були створені лише у 2015 році.

З зазначених причин просить відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 .

Інші відповідачі письмових відзивів не надали, тому суд на підставі ч. 6 ст. 162 КАС України розглядає справу на підставі наявних в ній доказів.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить ІD-паспорт № НОМЕР_9 , виданий 29.10.2018 року.

Позивач проходила військову службу у Державній прикордонній службі України, зокрема:

- з грудня 2015 року по липень 2017 року включно у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України;

- з серпня 2017 року по лютий 2018 року включно у Військовій частині НОМЕР_10 ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України);

- з березня 2018 року по грудня 2019 року включно в ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_8 );

- з січня 2020 року по липень 2022 року включно у військовій частині НОМЕР_1 ;

- з серпня 2022 року по березень 2024 року включно у військовій частині НОМЕР_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 );

- з квітня 2024 року по травень 2024 року включно в ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_6 );

- з червня 2024 року по 10.10.2025 включно у військовій частині НОМЕР_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що доведено формою ОК-5, формою ОК-7 та довідками про нараховане грошове забезпечення позивача.

Відповідно до витягу з наказу коменданта ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.10.2025 року №512-ОС ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 10.10.2025 року.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ІНФОРМАЦІЯ_7 (код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ) є припиненим з 30 вересня 2020 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.02.2020 №43 «Про ліквідацію територіальних органів адміністрації Державної прикордонної служби» постановлено ліквідувати ряд територіальних органів Державної прикордонної служби України, у тому числі ІНФОРМАЦІЯ_7 , як юридичну особу публічного права територіальний орган Адміністрації Державної прикордонної служби України, а Адміністрації Державної прикордонної служби забезпечити здійснення функцій і повноважень територіальних органів, що ліквідується.

У вказаній постанові КМУ не визначено правонаступника.

Разом з тим, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 105 від 11.12.2019 року встановлено, що з 01.01.2020 ІНФОРМАЦІЯ_7 зараховано на фінансове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

З зазначених підстав, відповідач 1 є правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому має нести відповідальність за неправомірні дії ліквідованого ІНФОРМАЦІЯ_4 та на відповідача 1 мають бути покладені обов`язки щодо відновлення порушених прав позивачки за час проходження військової служби з березня 2018 року по грудень 2019 року включно в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2015-2025 роки вбачається, що при проходженні військової служби позивачці із грудня 2015 року до часу звільнення не нараховувалась індексація грошового забезпечення, крім поточної індексації з урахуванням березня 2018 року як місяця обчислення індексу споживчих цін.

З зазначених підстав представником позивача до військової частини НОМЕР_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), зі списків особового складу якої, позивача було виключено 10.10.2025 року скеровано запит.

Військова частина НОМЕР_7 листом від 27.10.2025 №09/9039-25-вих повідомила, що при звільненні позивача останній нараховано, зокрема військовою частиною НОМЕР_1 та військовою частиною НОМЕР_3 та виплачено військовою частиною НОМЕР_7 заборгованість індексації грошового забезпечення за період служби із липня 2015 року по лютий 2018 року на загальну суму 8 494,13 грн, надавши розрахунковий лист за жовтень 2025 року, довідку про виконання реєстру зарахування коштів на рахунки одержувачів та довідку-розрахунок нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення позивача за період з липня 2015 року по лютий 2018 року.

З вказаних довідок вбачається, що ОСОБА_1 за період з липня 2015 року по лютий 2018 року включно нараховано індексацію грошового забезпечення з урахуванням квітня 2014 року та жовтня 2015 року, як місяців для обчислення індексу споживчих цін (базових місяців).

Таким чином, позивач вважає дії військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_3 щодо визначення інших місяців ніж січень 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно протиправними, оскільки із грудня 2015 року при нарахуванні індексації не міг застосовуватись інший місяць, як місяця обчислення індексу споживчих цін (базовий місяць), ніж січень 2008 року.

Крім того, позивач вважає, що відповідачем в порушення норм абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» не нараховано і не виплачено на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 10.10.2025 року у фіксованій величині, посилаючись при цьому на практику Верховного Суду.

Відповідно до наданих особистих карток та архівних відомостей позивачу у 2015 році індексація не нараховувалася і не сплачувалася, а нарахована лише лютому 2016 року. У 2017 2018 роках сума індексації також не нараховувалась.

З січня 2019 року по грудень 2019 року нарахована індексація з 71,08 гривень з підвищенням до 216,51 гривень.

З січня 2020 року по грудень 2020 року нараховано з 216,51 гривень індексації до 912,68 гривень.

З січня 2021 року по листопад 2021 року нараховано з 331,42 гривень індексації до 540,03 гривень.

З січня 2022 року нараховано 1126,38 гривень до 1066,00 гривень у липні 2022 року.

У 2023 рокі індексація не нараховувалась.

Разом з тим, суд зазначає, що питання невиплати позивачу індексації-різниці за 2023 рік не є спірним у даній справі.

У 2024 році нараховано з серпня по листопад за виключенням жовтня по 140,20 гривень індексації та 254,35 гривень у грудні 2024 року.

У 2025 році нараховано з серпня по вересень по 133,23 гривень індексації та 8537,11 гривень у місяці звільнення - жовтні 2024 року.

Водночас, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_7 від 29.09.2025 року позивачу у період з 2015 по 2018 року позивачу нараховано 8494,13 гривень індексації.

Проте, позивач не погоджується з такою сумою індексації, оскільки вважає, що відповідачі з 01.03.2018 року мали нараховувати фіксовану суму індексації-різниці відповідно до абзаців 3, 4-6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у період з 2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року та у фіксованому розмірі у періоді з 01.03.2018 року по 10.10.2025 року, суд виходить з такого.

Відповідно до приписів частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (надалі - Закон № 1282-ХІІ), індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ч. 1 № 1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Стаття 3 Закону України № 1282-ХІІ передбачає, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок № 1078).

Згідно з п. 1-1 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка, а з 2016 року - 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом п. 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (вказана норма застосовується з 01.12.2015 року).

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці.

Суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

При цьому, нормами Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Пунктом 6 Порядку №1078 безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. В Законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів всіх рівнів.

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.08.2019 року по справі №825/694/17, від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а, яка враховується відповідно до положень частини 5 статті 242 КАС України.

За спірний період служби нарахування індексації, оклади військовослужбовцям підвищувалися двічі: в січні 2008 року відповідно до постанови КМУ від 07.11.2007 року № 1294 та в березні 2018 року згідно постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704.

На офіційному публічному веб - ресурсі Державної служби статистики України розміщено індекси споживчих цін у 1991-2022 роках за електронним посиланням: http://ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2006/ct/cn_rik/isc/isc_u/isc_m_u.htm.

Згідно зазначених даних, величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації в розмірі 101 відсоток (поріг до законодавчих змін, які набрали законної сили 01.01.2016 року) в лютому 2008 року.

Отже, з лютого 2008 року по дату наступного підвищення окладу - 01.03.2018 року за посадою позивача закріпилось право на індексацію, базовим місяцем для розрахунку якої є січень 2008 року.

Таким чином, у період служби позивача з 14.04.2017 року по 28.02.2018 року відповідач зобов`язаний нарахувати індексацію з застосуванням місяця для обчислення базового місяця для обчислення споживчих цін січень 2008 року, а з 01.03.2018 року по 21.11.2024 року відповідач був зобов`язаний нарахувати індексацію з застосуванням місяця для обчислення базового місяця для обчислення споживчих цін березень 2018 року.

Подібна правова позиція раніше була висловлена Верховним Судом у постанові від 04.04.2018 року у справі № 822/1110/16, у постанові від 20.12.2019 року у справі №822/1731/16, у постанові від 13.03.2020 року у справі № 803/1565/17.

Тому вимоги про зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по липень 2017 року та з серпня 2017 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум підлягають задоволенню.

Щодо вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по грудень 2019 року, з січня 2020 року по липень 2022 року включно у розмірі 4463,15 грн. на місяць з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб, з серпня 2022 року по 31.12.2022 року та з червня 2024 року по 10.10.2025 року включно у розмірі 4463,15 грн. на місяць із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб суд зазначає таке.

За приписами ст. 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Обчислення індексу споживчих цін для визначення порогу індексації величини приросту індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком шляхом множення місячних індексів споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли за результатами такого обчислення величина індексу споживчих цін перевищить поріг індексації, який встановлено в розмірі 103 відсотка.

Після перевищення такого порогу індексації для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається знову, з місяця наступного за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив цей поріг індексації.

При цьому величина приросту індексу споживчих цін для проведення кінцевої індексації (коефіцієнт індексації), розрахована між цими проміжками, розраховується як добуток сум проміжних індексів споживчих цін перевищення порогу індексації помножений на коефіцієнт 100.

Відповідно до Порядку № 1078 індексації підлягає заробітна плата у межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина заробітної плати, яка перевищує прожитковий мінімум, індексації не підлягає), розмір якого щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України.

Розмір індексації розраховується за формулою:

І = Д x Кі / 100, де

І сума індексації;

Д індексований дохід (в межах прожиткового мінімуму);

Кі коефіцієнт індексації (величина приросту індексу споживчих цін).

Згідно абз. 2 п. 5 Порядку № 1078 з листопада 2018 року обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком для визначення наступного перевищення порогу індексації для проведення подальшої індексації заробітної плати починається знову.

З січня 2018 року по червень 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб було затверджено у розмірі 1762,00 грн.

Таким чином, сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року становить:

(1762,00 * 253,3) : 100 = 4463,15 гривень, де величина приросту індексу споживчих цін за період з січня 2008 року по березень 2018 року -253,3%;

Прожитковий мінімум для працездатних осіб, актуальний для березня 2018 року відповідно до Закону України від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» - 1762,00 гривень.

Аналогічна позиція щодо розміру суми можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року викладена Верховним Судом у постанові від 22.06.2023 року по справі № 520/6243/22. Відтак, розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року в даному разі є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, тому, відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 сума належної індексації в березні 2018 року мала розраховуватися як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Розмір підвищення грошового забезпечення (А) нижчий за рівень можливої індексації (Б) (А).

(А)

Отже, розмір «індексації-різниці» складає 4463,15 гривень за вирахуванням розміру підвищення доходу (березень 2018 року лютий 2018 року, який дорівнює нулю).

Тому, з березня 2018 року відповідач мав виплачувати індексацію грошового забезпечення в розмірі 4463,15 грн. в місяць за вирахуванням розміру підвищення доходу (березень 2018 року лютий 2018 року), а в разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103%, то в підвищеному розмірі, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить вищезазначену суму індексації.

Позивачу нарахований та виплачений дохід у лютому та березні 2018 року зазначений у архівних відомостях особистих карток грошового забезпечення за 2018 рік.

Зокрема, грошове забезпечення (грошовий дохід) позивача у лютому 2018 року становило 10 638,23 грн (без урахування разової виплати, винагороди за бойове чергування у сумі 38 грн, компенсації податку у сумі 1 921,72 грн та компенсації за харчування у сумі 15,86 грн) і включало такі постійні складові, які не мають разового характеру:

- посадовий оклад 760 грн;

- оклад за військовим званням 65 грн;

- надбавка за вислугу років 206,25 грн;

- надбавка за ВОВЗ 928,13 грн;

- надбавка за ОУС-ризик для життя 114 грн;

- преміювання 3 116 грн;

- щомісячна додаткова грошова винагорода 5 448,85 грн.

Водночас, грошове забезпечення (грошовий дохід) позивача у березні 2018 року становило 6 805,77 грн (без урахування разових виплат, а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у сумі 1 530 грн, винагороди ООС (АТО) у сумі 1 125 грн та підйомної допомоги у сумі 5 634,50 грн) і включало такі постійні складові, які не мають разового характеру:

- посадовий оклад 3 170 грн;

- оклад за військовим званням 1 020 грн;

- надбавка за вислугу років 1 466,50 грн;

- надбавка за ВОВЗ 25,78 грн;

- щомісячна додаткова грошова винагорода 14,09 грн;

- преміювання 1 109,40 грн.

Аналогічна інформація про доходи ОСОБА_1 у лютому 2018 року у сумі 10 638,23 грн. та у березні 2018 року у сумі 6 805,77 грн. (без урахування разових виплат у лютому-березні 2018 року) зазначені у довідках форми ОК-5 та ОК-7, які містять дані про суми грошового забезпечення та суми утриманого єдиного соціального внеску.

Відтак, підвищення доходу позивача в березні 2018 року у зв`язку із підвищенням на законодавчому рівні посадових окладів у березні 2018 року військовослужбовцям згідно постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 не відбулося, оскільки дохід у лютому 2018 року становив 10 638,23 грн., а у березні 2018 року дохід становив 6 805,77 грн.

Аналогічна правова позиція щодо застосування абз. 4-6 п. 5 Порядку № 1078 викладена в постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 816/1728/16.

Отже, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач має право на отримання індексації-різниці в сумі 4 463,15 грн.

Як зазначено вище, питання невиплати позивачці індексації-різниці за 2023 рік не є спірним у цій справі.

Положеннями пункту 3 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» було зупинено на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

При цьому, Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» таких застережень щодо зупинення нарахування та виплати у 2024 році індексації грошових доходів населення не містить.

Отже, із січня 2024 року роботодавці знову зобов`язані індексувати заробітну плату своїм працівникам з урахуванням рівня інфляції відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» в порядку та спосіб визначений Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, тому у позивача з 01.01.2024 року відновилося право на виплату «індексації - різниці», яка мала б нараховуватись та виплачуватись із березня 2018 року відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 у фіксованому розмірі, який склався станом на березень 2018 року і така мала виплачуватись позивачу до часу звільнення -10.10.2025 року, а в разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103%, то в підвищеному розмірі, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить вищезазначену суму індексації.

Таким чином, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача у період з 01.03.2018 року по 10.10.2025 року відповідачем був проведений не відповідно до приписів Порядку № 1078.

Висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30 березня 2023 року про виправлення описки) та від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21 з подібними правовідносинами, яка в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає врахуванню під час розгляду даної справи.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача стосовно нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 року по грудень 2019 року, з січня 2020 року по липень 2022 року включно у розмірі 4463,15 грн. на місяць з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб, з серпня 2022 року по 31.12.2022 року та з червня 2024 року по 10.10.2025 року включно.

Стосовно виплати компенсації сум податку з доходів фізичних осіб суд зазначає таке.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу» унормовано, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримується з виплат, одержаних військовослужбовцями виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового 16 забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Підпунктом 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Підпунктом 164.1.2 пункту 164.1 статті 164, підпунктами 164.2.1, 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 ПК України встановлено, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту); інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 168.5 статті 168 ПК України, встановлено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Пунктами 3-5 постанови Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами, що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст.3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) у справі «Чуйкіна проти України» констатував: «п.50. суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18).

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог п.1 ст.6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п.1 ст.6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача в частині позовних вимог про:

- визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_8 ) щодо ненарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по грудень 2019 року включно;

- зобов`язання адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по грудень 2019 року включно у розмірі 4463,15 грн. на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб, суд враховує, що дії є активною формою поведінки суб`єкта владних повноважень, які виражаються у прийнятті рішень або інших активних формах здійснення наданих повноважень, з урахуванням чого в подальшому виникає публічно-правовий спір.

У спірних правовідносинах ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_8 ) вчинило протиправну бездіяльність, проте станом на момент розгляду справи ліквідовано на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 05.02.2020 №43 «Про ліквідацію територіальних органів адміністрації Державної прикордонної служби».

Разом з тим, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 105 від 11.12.2019 року встановлено, що з 01.01.2020 ІНФОРМАЦІЯ_7 зараховано на фінансове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_8 (військову частину НОМЕР_1 ).

Таким чином, позовні вимоги заявлені позивачем до адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по грудень 2019 року включно у розмірі 4463,15 грн. на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб задоволенню не підлягають, оскільки заявлені не до належного відповідача, однак підлягають задоволенню до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), оскільки саме ця військова частина здійснює фінансове забезпечення справ ІНФОРМАЦІЯ_4 після його ліквідації.

На підставі аналізу наведених вище норм, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до п. 13 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, як учасник бойових дій, а тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

На підставі положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_12 ) до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ) (відповідач-1), військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_14 ) (відповідач-2), адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26, ) (відповідач-3), військової частини НОМЕР_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_15 ) (відповідач-4), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_6 ) ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_16 ) (відповідач-5), військової частини НОМЕР_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) ( АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_17 ) (відповідач-6) про визнання протиправними дій, протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по липень 2017 року включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по липень 2017 року включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення та виплатити з відрахуванням виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з серпня 2017 року по 28.02.2018 включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з серпня 2017 року по 28.02.2018 включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення та виплатити з відрахуванням виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по грудень 2019 року включно.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різницю грошового забезпечення за період за період з 01.03.2018 по грудень 2019 року включно у розмірі 4463,15 грн на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2020 року по липень 2022 року включно.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різницю грошового забезпечення за період з січня 2020 року по липень 2022 року включно у розмірі 4463,15 грн на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з серпня 2022 року по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по березень 2024 року включно.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різницю грошового забезпечення за періоди з серпня 2022 року по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по березень 2024 року включно у розмірі 4463,15 грн на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_6 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з квітня 2024 року по травень 2024 року включно.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_6 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різницю грошового забезпечення за період з квітня 2024 року по травень 2024 року включно у розмірі 4463,15 грн на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з червня 2024 року по 10.10.2025 включно.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різницю грошового забезпечення за період з червня 2024 року по 10.10.2025 включно у розмірі 4463,15 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_8 ) щодо ненарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по грудень 2019 року включно та зобов`язання адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по грудень 2019 року включно у розмірі 4463,15 грн. на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 22 грудня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.Б. Голубова