Справа № 446/182/22
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 446/182/22 пров. № А/857/42556/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Глушка І.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в електронній формі в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 19 вересня 2025 року у справі № 446/182/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Добротвірської селищної ради Червоноградського району Львівської області про визнання протиправними та скасування рішення Добротвірської селищної ради № 22 від 01.07.2021 року (ухвала суду першої інстанції прийнята суддею Костюк У. І. в м. Кам`янка-Бузька в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася із адміністративним позовом до Добротвірської селищної ради Червоноградського району Львівської області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Добротвірської селищної ради № 22 від 01.07.2021 в частині розміру земельної ділянки, щодо якої необхідно надати дозвіл на розробку проекту землеустрою; зобов`язати Добротвірську селищну раду прийняти рішення відносно розмірів земельної ділянки, щодо якої необхідно надати дозвіл на розробку проекту землеустрою відповідно до частини третьої статті 121 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 вересня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 вересня 2023 року у справі № 446/182/22 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Добротвірської селищної ради Червоноградського району Львівської області № 22 від 01.07.2021 в частині розміру земельної ділянки, щодо якої надано дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Зобов`язано Добротвірську селищну раду Червоноградського району Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі 0,15 га для обслуговування житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з врахуванням висновків суду, викладених у цій постанові.

11.09.2025 позивачка звернулась до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з заявою про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення. Заява обґрунтована тим, що відповідач Добротвірська селищна рада Шептицького району Львівської виконав не в повному обсязі постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2024 № 446/182/22. Відтак, звертається до суду з даним адміністративним позовом та просить зобов`язати Добротвірську селищну раду подати звіт про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2024 у справі № 446/182/22.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 19 вересня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2024 у справі № 446/182/22 відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач, який покликаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 19 вересня 2025 року скасувати, а заявлені вимоги щодо подання звіту про виконання судового рішення задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що Добротвірська селищна рада Шептицького району Львівської виконала не в повному обсязі постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2024 № 446/182/22.

Відповідач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, просив у задоволенні такої відмовити, оскаржуване рішення залишити без змін.

Справа, в силу вимог частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), розглядається справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач забезпечив належне виконання судового рішення, а саме постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду № 446/182/22 від 04.03.2024, яка набрала законної сили 04.03.2024, а отже, підстави для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення - відсутні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Норми статті 287 КАС України регулюють особливості провадження у справах щодо рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; норми статей 382-382-3 визначають порядок подання та розгляду заяви про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення; норми статті 383 КАС України унормовують особливості визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Тобто наведеними нормами законодавець установив різні види (правові форми) здійснення судового контролю за виконанням судового рішення, однією із яких є зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про його виконання.

Водночас аналіз положень абзацу першого частини першої статті 382 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися залежно від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

Апеляційним судом встановлено, що відповідач виконав постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у даній справі, що підтверджується витягом з протоколу засідання сорокової сесії селищної ради VIII скликання № 44 від 06.06.2024.

Щодо покликань апелянта на невиконання рішення суду у повному обсязі, апеляційний суд зазначає наступне.

Дослідивши постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2024 року по даній справі, колегія суддів з такої встановила, що позовні та апеляційні вимоги були задоволенні частково через те, що «у спірному рішенні Добротвірської селищної ради не зазначено підстав для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку для обслуговування цього будинку площею 0, 15 га, як і не мотивовано визначення розміру у 0,01 га, який менший житлової площі будинку, для обслуговування якого такий дозвіл надано, тому таке рішення в частині визначення розміру земельної ділянки, на який надається дозвіл на виготовлення проекту землеустрою 0,01 га, слід визнати протиправним і скасувати».

Як зазначалось вище, на виконання постанови суду апеляційної інстанції, відповідач прийняв рішення сорокової сесії селищної ради VIII скликання № 34 від 06.06.2024 Добротвірської селищної ради Червоноградського району Львівської області, згідно з яким заява повторно розглянута та прийнято рішення про відмову у безоплатному наданні ОСОБА_1 у власність земельної ділянки та дозволі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га ( АДРЕСА_1 ). Рішення містить обґрунтування, згідно якого, надання землі у такому розмірі порушить законні права та інтереси жителів багатоквартирного будинку за вказаною адресою, так як земля, на яку претендує ОСОБА_1 , є землею загального користування. Проте, для забезпечення права ОСОБА_1 як власника об`єкта нерухомості на володіння, розпорядження своїм майном, селищна дійшла до висновку, що доцільним буде відвести земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,0155 га. Внаслідок цього було внесено зміни до пункту 1 рішення восьмої сесії Добротвірської селищної ради від 01.07.2021 № 21 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», за яким ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) земельної ділянки орієнтованою площею 0,0155 га в селищі Добротвір, Червоноградського району Львівської області.

Позивач не погоджується із розміром земельної ділянки, щодо якої надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, стверджуючи, що такий визначений неправильно, відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2024 року по даній справі.

Апеляційний суд зазначає, що позивач-заявник фактично не погоджується із діями, вчиненими відповідачем на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

В даному випадку, відповідач не бездіяв, а виконав рішення суду на свій розсуд, видавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) земельної ділянки орієнтованою площею 0,0155 га в селищі Добротвір, Червоноградського району Львівської області.

Відтак дії відповідача, які виразились у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки у меншому розмірі, не можуть бути предметом судового контролю у справі № 446/182/22, але можуть бути предметом іншого, самостійного судового провадження.

Таким чином, для застосування судом положень статті 382 КАС відсутні підстави, оскільки позивач фактично не погоджується із діями, вчиненими відповідачем на виконання рішення суду, визнання протиправними яких може бути реалізовано у спосіб звернення до суду з іншим позовом.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 286, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 19 вересня 2025 року у справі № 446/182/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному скарженню.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді І. В. Глушко
Н. М. Судова-Хомюк