Справа № 742/2204/25
Суддя: ФЕТІСОВА Н. В.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/76/25
Єдиний унікальний № 742/2204/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2025 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого - судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №50 у справі про адміністративне правопорушення від 19 березня 2025 року,
Представником позивача подано до суду позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №50 у справі про адміністративне правопорушення від 19 березня 2025 року.
Свої уточнені позовні вимоги мотивують тим, що на підставі постанови N?50 від 19.03.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності. Як вбачається з постанови, 19.12.2024 о 09:00 годині, в особливий період під час мобілізації позивач не прибув за викликом на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до отриманої ним повістки через Укрпошту N? 1555298. За це його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та призначено покарання - штраф у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн. Дата набрання чинності постановою: 30.03.2025; дата отримання постанови поштою: 19.04.2025. Вважають, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ?єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а також не підтверджує наявність адміністративного правопорушення. 10.03.2025 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), де йому повідомили, що він у розшуку ніби то за те, що не з?явився по повістці 19.12.2024. У зв`язку з цим 10.03.2025 стосовно нього був складений протокол N?139, де зазначено, що він розшукувався за порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, а саме: 07.12.2024 засобами поштового зв?язку йому було направлено повістку N? НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 19.12.2024 о 09:00 годині, але 12.12.2024 поштове відправлення було повернуто без вручення у зв?язку з відсутністю за місцем проживання. У своїх поясненнях позивач написав, що ніякої повістки не отримував, про її існування не знав та не міг знати. Доказів його відмови отримувати рекомендований лист не було і бути не може, про даний лист, а також його вміст він не знав. Вказує, що за адресою надіслання поштового повідомлення, він давно не проживає. Його постійним місцем проживання є місце його реєстрації, а саме АДРЕСА_1 . Отже позивач не мав будь-якого умислу на ухилення від отримання повістки, так як не знав і не міг знати про її надіслання на вказану адресу. Крім того, просять врахувати, що у встановлений законодавством спосіб належним чином оформленої повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ані особисто, ані засобами поштового зв?язку позивач не отримував, не знав і не міг знати про дату, час та місце, куди потрібно з?явитися, а також мету такого виклику. При винесенні оскаржуваної постанови, усі його права були грубо порушені.
За таких обставин, оскільки постанова винесена безпідставно, без належних та допустимих доказів, а також були допушені грубі порушення норм чинного законодавства при її постановленні, чим порушені права позивача, тому і звернулися до суду з позовом про її скасування, закриття справи у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, та стягнення понесених судових витрат, зокрема на професійну правничу допомогу.
Крім того, позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, мотивуючи тим, що про прийняття щодо нього постанови він дізнався 18.04.2025, коли отримав поштове відправлення, яким було йому надіслано копію постанови. На супровідному листі видно, що постанова надсилалася судом 22.03.2025. Враховуючи, що пошта у селі Івангород приходить тільки раз на тиждень, тому отримана була тільки 18.04.2025. Отже у зв`язку з тим, що позивач не отримав копію постанови у десятиденний термін, а значно пізніше, тому і вимушений просити суд визнати причину пропуску строку поважною та поновити його.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності направлено за підсудністю до Деснянського районного суду міста Чернігова.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 12.09.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та скасування рішення направлено за підсудністю до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.10.2025 дану справу передано на розгляд судді Фетісовій Н.В.
17.10.2025 ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Призначено судове засідання, яке відкладено до 16.12.2025
Позивач та його представник адвокат Гринь Л.В. в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно письмової заяви представника просили розгляд справи проводити без їх участі. Позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно письмових пояснень просили розгляд справи проводити без їх участі. При розгляді справи врахувати, що при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення від 10.03.2025 №139 позивач не надав ґрунтовного пояснення щодо інкримінованого йому правопорушення-не отримання повістки, яка була направлена йому за адресою: АДРЕСА_2 , яка була зазначена в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`заних та резервістів. При цьому, така адреса з`явилась в ЄДРПВР за особистим зверненням 26.05.2024. Лише 17.05.2025 по зверненню особи місце проживання було змінено на АДРЕСА_1 . Під час складання протоколу ОСОБА_1 був обізнаний з правами, датою, часом та місцем розгляду протоколу, про що поставив свій підпис. Він також отримав другий примірник протоколу. Таким чином, мав можливість бути присутнім під час розгляду протоколу так забезпечити свій захист згідно із ст.268 КУпАП. Проте такою можливістю свідомо не скористався. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється із застосуванням Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів-інформаційно-комунікаційної системи, призначеній для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створеній для забезпечення військового обліку громадян України. Зазначена система діє за програмою, визначеною її розробником (обмін даними між реєстрами, формування статусів тощо). Конструкторські особливості системи не дозволяють роздруковувати інформацію без втрати її змісту та безпідставно втручатися в її роботу оператором (встановлювати/змінювати статус тощо). Направлена позивачу повістка була сформована за допомогою ЄДРПВР, відтак система зазначила адресу, за якою і була направлена повістка. Зазначене підтверджується її змістом.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, дослідивши матеріали справи та надані до суду докази, приходить до наступного висновку.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.
Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
З приводу заявленого позивачем клопотання про поновлення строку звернення до суду суд враховує.
Так, ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 22.04.2025 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху. Рекомендовано позивачу усунути недоліки, а саме надати докази підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду.
Ухвалою суду від 05.05.2025 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу на підставі ч.4 ст.169 КАС України, у зв`язку з тим, що позивач не усунув недоліки позовної заяви вказані в ухвалі Прилуцького міськрайонного суду від 22.04.2025.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням позивач звернувся до апеляційного суду.
02.07.2025 Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали Прилуцького міськрайонного суду від 05.05.2025 та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
За приписами ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справам про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,- протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
З огляду на встановлені обставини, апеляційним судом встановлено, що строк звернення до суду позивачем дотримано.
Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2025 набрала законної сили та в касаційному порядку до Верховного Суду, не оскаржувалась.

За таких обставин, позивач з приводу оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду у встановлений законом строк, тому відповідно підстави для поновлення строку звернення до суду, відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2024 за №1555298 була сформована повістка на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , у якій повідомлялось про необхідність останнього з`явитися 19.12.2024 о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_4 (Ічня), для уточнення даних.

Вказана повістка була направлена за адресою: АДРЕСА_2 , засобами поштового зв`язку АТ «УКРПОШТА» рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

12 грудня 2024 року повістка повернута відправнику, як слідує з Довідки про причини повернення/досилання «Адресат відсутній за вказаною адресою».

10 березня 2025 року начальником відділення обліку мобілізаційної роботи-заступником начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на підставі ст.235 КУпАП складено Протокол №139 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 10 березня 2025 року о 09. Год. 30 хв. особисто з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розшукувався за порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою зареєстрованого місця проживання, вказаною в Єдиному державному реєстрі призовників військовозобов`язаних та резервістів, а саме: АДРЕСА_2 , було відправлено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 19.12.2024 о 09 год. 00 хв. Проте, 12.12.2024 вищевказане поштове відправлення було повернуто з відміткою про відсутність особи за вказаною адресою. Крім того, у зазначених у повістці дату та час ОСОБА_1 не з`явився, чим порушив вимоги абз. 2 ч.1 та абз. 8 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що є адміністративним правопорушенням відповідно до вимог ч.3 ст.210-1 КУпАП.

ОСОБА_1 роз`яснено зміст статті 63 Конституції України та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 19 березня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується його особистим підписом.

При цьому, ОСОБА_1 з приводу складеного протоколу надав наступні письмові пояснення: «Хочу пояснити те що я не з`явився ІНФОРМАЦІЯ_5 не отримував».

Другий примірник протоколу ОСОБА_1 отримав, що підтверджується його особистим підписом.

19 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 прийнято Постанову №50 у справі про адміністративне правопорушення, якою постановив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за порушення вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Згідно ст. 210-1 КУпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП України встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за порушення вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ.

Так, згідно ч.1 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Частиною 3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ встановлено обов`язки громадян під час мобілізації, зокрема:

-військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк (абз.8 ч.3 ст.22).

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560), який, зокрема, визначає, порядок оповіщення та прибуття резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації.

Відповідно до п. 30 Порядку №560 повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.

Відповідно до п. 34 Порядку №560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Згідно з п. 41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Судом встановлено, що 07.12.2024 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку №1555298, за якою ОСОБА_1 зобов`язано з`явитися 19.12.2024 о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_4 (Ічня), для уточнення даних.

Вказану повістку було направлено рекомендованим листом з описом вкладення на адресу позивача, а саме: АДРЕСА_2 , яка була зазначена ОСОБА_1 в ЄДРПВР за його особистим зверненням 26.05.2024.

12 грудня 2024 року повістка повернута відправнику, як слідує з Довідки про причини повернення/досилання «Адресат відсутній за вказаною адресою».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 уточнив свої персональні дані 26.05.2024. Місцем проживання вказав: АДРЕСА_2 .

Суд зазначає, що після набрання чинності змінами до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, особа вважається належним чином повідомленою про необхідність явки до ТЦК, якщо повістка про виклик згенерована в електронному вигляді, підписана кваліфікованим підписом керівника ТЦК, направлена рекомендованим листом з описом вкладення за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення облікових даних, однак не була отримана військовозобов`язаним, про що працівниками Укрпошти проставлено відмітку "відсутність адресата за вказаною адресою".

За таких обставин в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

При цьому, суд враховує, що частиною 1 статті 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Таким чином, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, має бути забезпечено право завчасно знати про дату, час та місце розгляду справи, що є гарантією реалізації наданих статтею 268 КУпАП прав, зокрема, на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання пояснень та доказів, заявлення клопотань, здійснення захисту.

При цьому, згідно викладених вище норм, справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, може бути розглянута лише у випадку своєчасного сповіщення особи про місце і час розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі № 676/752/17 зазначив, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

В даному випадку розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем відбувся у належний спосіб та порядку повідомлення, встановленого процесуальним законодавством про розгляд адміністративної справи, а саме позивача було своєчасно сповіщено про розгляд справи, що в силу приписів частини першої статті 268 КУпАП давало відповідачу підстави для розгляду справи.

Матеріали справи свідчать про обізнаність позивача про необхідність прибуття о 10 год. 00 хв. 19 березня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, доводи сторони позивача про те, що право на захист було порушено, спростовується тим, що у протоколі №139 про адміністративне правопорушення від 10.03.2025 ОСОБА_1 власним підписом підтвердив, що йому роз`яснено статтю 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також підтверджено його підписом про відсутність у нього заяв та клопотань.

Більше того, суд вважає, що вказані доводи позивача є суб`єктивними та фактично зводяться до уникнення відповідальності за правопорушення, при цьому, доказів, які б вказували на відсутність або події, або складу правопорушення, позивачем не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_4 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КпАП України, оскільки останній будучи військовозобов`язаним у зазначені у повістці дату та час не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних, чим порушив вимоги абз. 2 ч.1 та абз. 8 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Отже, аргументи сторони позивача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи.

При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, за наслідками розгляду адміністративної справи, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позову та відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 77, 255, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №50 по справі про адміністративне правопорушення від 19 березня 2025 року відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА