Справа № 400/4854/25
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

22 грудня 2025 р.справа № 400/4854/25
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачіввідповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , відповідач 2: військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ,
провизнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач 1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач 2, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо мобілізації позивача та скасувати рішення про мобілізацію, як таке, що було винесено під час дії відстрочки від призову;

2) визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту позивача про звільнення з військової служби на підставі ст. 26 ч. 4 п. 2 г та ч. 12 п. 3 абз. 13 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу та зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 вчинити дії - розглянути рапорт.

На обґрунтування своїх вимог позивач пояснив, що його мобілізація ІНФОРМАЦІЯ_3 та подальше зарахування до особового складу ВЧ НОМЕР_1 носять протиправний характер, оскільки він мав діючу відстрочку. Крім того, ВЧ НОМЕР_1 допустила протиправну бездіяльність, так як не розглянула рапорту позивача про звільнення з військової служби по суті та не надала на нього вмотивовану відповідь.

Відповідач 1 подав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що на момент мобілізації позивача в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів не містилось інформації про відстрочку або бронювання позивача, а тому у ІНФОРМАЦІЯ_4 були законні підстави для його мобілізації.

У відповіді на відзив позивач наголосив на порушенні відповідачем 1 вимог Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.24 р. № 560 (далі - Порядок № 560).

Відповідач 2 відзиву не подав, будь-яких клопотань до суду від нього не надходило.

Як передбачено ст. 159 ч. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд не вбачає підстав вважати неподання відповідачем 2 відзиву в даній справі, як визнання ним позову.

Відповідно до ст. 162 ч. 6 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі наведеної норми, суд розглядає справу за відсутності відзиву відповідача 2.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Згідно з даними військово-облікового документа, ОСОБА_1 31.08.24 р. було взято на облік ІНФОРМАЦІЯ_5 .

09.09.24 р. цим органом позивачу видана довідка № 20/5495 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі ст. 23 ч. 1 п. 13 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, на строк до 09.11.24 р.

03.03.25 р. ІНФОРМАЦІЯ_5 позивачу видана нова довідка № 10/3281 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на тій же підставі, на строк до 09.05.25 р.

Відповідно до п. 60 абз. 4, 7 Порядку № 560, на підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.

Досліджена судом довідка № 10/3281 відповідає вимогам додатку № 6 до Порядку № 560, а отже є належним та допустимим доказом наявності у позивача відстрочки.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 , в період з 03.03.25 р. до 09.05.25 р., мав діючу відстрочку та не підлягав мобілізації.

За твердженням позивача, 06.03.25 р. він був затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 і незважаючи на пред`явлення довідки про надання відстрочки, утримувався впродовж 2 днів в приміщенні РТЦК, після чого був доправлений до ВЧ НОМЕР_1 .

Наказом від 08.03.25 р. № 76 (п. 2) ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 був призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_1 .

Заперечення відповідача зводяться до того, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів не момент мобілізації позивача 08.03.25 р. не містив інформації про наявність у нього права на відстрочку.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Як передбачено ст. 2 ч. 1 п. 1 цього Закону, основними завданнями Реєстру є ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України.

Стаття 6 ч. 1 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає, що до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:

1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (ст. 7 ч. 1 п. 34 Закону).

Отже, у разі надання військовозобов`язаному права на відстрочку, такі дані повинні міститись в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ст. 5 ч. 8, 9 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в редакції на момент надання позивачу відстрочки (03.03.25 р.), органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Таким чином, орган, який видав позивачу довідку про надання відстрочки - ІНФОРМАЦІЯ_5 , є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у розумінні Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів і саме на нього покладено обов`язок своєчасного внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про наявність у позивача права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Слід зазначити, що на момент оформлення позивачу довідки про надання відстрочки (03.03.25 р.), законодавство не передбачало строку внесення таких даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Посилання позивача в цій частині на п. 60 Порядку № 560, яким передбачено, що у разі позитивного рішення комісії відомості щодо надання відстрочки (строк відстрочки та строк дії відповідних законних підстав (настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку) протягом одного дня з дати прийняття такого рішення вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та відображаються в електронному кабінеті призовника, військовозобов`язаного, резервіста, помилкові, адже така редакція цієї норми викладена в постанові Кабінету міністрів України від 24.10.25 р. № 1364 і застосовується з 01.11.25 р.

Разом з тим, суд виходить з того, що дані про наявність у позивача права на відстрочку мали бути відображені ІНФОРМАЦІЯ_5 в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів у день видачі довідки або в найкоротший можливий термін, оскільки в іншому випадку втрачається сенс та мета ведення цього реєстру, адже його дані втрачають актуальність, дотримання якої є завданням органів ведення реєстру відповідно до ст. 5 ч. 9 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

В будь-якому випадку, позивач не повинен нести тягар негативних наслідків за неналежне виконання своїх обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо внесення даних до реєстру в частині наявності у позивача права на відстрочку.

Крім того, як слідує з проаналізованих норм Порядку № 560 та Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, право особи на відстрочку оформлюється та підтверджується саме довідкою про надання відстрочки, тоді як внесення цих даних до Єдиного державного реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів має похідний, суто технічний характер, тобто право на відстрочку виникає у особи в момент (день) оформлення відповідної довідки, а подальше внесення цих відомостей до реєстру, має лише інформаційно-обліковий характер.

За таких обставин, мобілізація ОСОБА_1 08.03.25 р. відбулась в момент наявності у нього діючої відстрочки з 03.03.25 р. і до 09.05.25 р., а тому носить протиправний характер.

Стосовно посилань відповідача 1 на добровільне проходження позивачем військово-лікарської комісії та отримання мобілізаційного розпорядження, суд зауважує, що ці обставини в контексті даного спору правового значення не мають, адже мобілізація позивача під час строку дії відстрочки в будь-якому разі неможлива.

Одночасно суд звертає увагу позивача, що дії суб`єкта владних повноважень можуть бути самостійним предметом оскарження тільки у разі, коли вони самі по собі, без прийнятого в подальшому рішення, порушують права позивача.

Оскільки в даному спорі дії ІНФОРМАЦІЯ_4 мали на меті мобілізацію позивача, а саме рішення про мобілізацію оформлено відповідним наказом, то в такому випадку належним способом судового захисту є оспорювання такого рішення.

Враховуючи викладене, оскільки мобілізація позивача відбулась за наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08.03.25 р. № 76, він підлягає визнанню протиправним та скасуванню, тоді як в частині вимог про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо мобілізації позивача, слід відмовити.

Вирішуючи позовні вимоги до відповідача 2, суд виходить з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 08.04.25 р. ОСОБА_1 подав командиру НОМЕР_2 навчального батальйону ВЧ НОМЕР_1 рапорт про звільнення з військової служби на підставі ст. 26 ч. 4 п. 2 г та ч. 12 п. 3 абз. 13 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, який було вручено ВЧ НОМЕР_1 15.04.25 р.

Згідно з розділом І п. 1 Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 06.08.24 р. № 531 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.08.24 р. за № 1214/42559 (далі - Порядок № 531), він визначає механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (далі - Міноборони), Збройних Силах України (далі - Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту.

З питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання,- до наступного прямого командира (начальника) (розділ І п. 2 Порядку № 531).

Рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації (розділ ІІ п. 1 Порядку № 531).

Відповідно до розділу ІІІ п. 1, 2 Порядку № 531, у паперовому рапорті військовослужбовець вказує: найменування посади командира (начальника), якому адресується рапорт; заголовок "Рапорт", суть порушеного питання; перелік доданих до рапорту документів або їх копій (за потреби); найменування займаної посади; військове звання, власне ім`я та прізвище; дату; особистий підпис.

Командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції.

Непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту.

Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою (розділ ІІІ п. 3 Порядку № 531).

Досліджений судом рапорт позивача від 08.04.25 р. як по формі, так і по змісту відповідає вимогам Порядку № 531.

Розділ ІІІ п. 8, 9 Порядку № 531 визначають, що початок перебігу строку розгляду паперового рапорту розпочинається із часу подання рапорту, а не часу його реєстрації в службі діловодства.

Часом подання паперового рапорту є дата передачі рапорту на погодження безпосередньому командиру (начальнику) військовослужбовця, а у разі відмови в розгляді рапорту безпосереднім командиром (начальником) - дата передачі рапорту прямому командиру (начальнику), з урахуванням вимог пункту 1 цього розділу.

У разі направлення рапорту засобами поштового зв`язку часом подання рапорту є дата надходження рапорту до поштового відділення за місцем знаходження відповідного підрозділу.

Розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється:

1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин;

2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.

Отже, отримавши 15.04.25 р. рапорт позивача про звільнення з військової служби, у відповідача 2 виник обов`язок розглянути його у строк до 14 днів та прийняти рішення по суті порушених в ньому питань і у разі відмови в задоволенні рапорту, мотивувати свою відмову.

За час розгляду справи, відповідач 2 не подав суду докази того, що рапорт позивача був розглянутий по суті, у відповідності до наведених приписів законодавства, а тому суд приходить до висновку про те, що відповідач 2 допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у ненадання відповіді на рапорт позивача по суті порушених в ньому питань.

За таких обставин, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання розподілу судових витрат судом не вирішується, так як позивач в силу ст. 5 ч. 1 п. 12 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат учасники справи суду не подавали.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) , задовольнити частково.

2. Пункт 2 наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.03.25 р. № 76 в частині призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 солдата запасу ОСОБА_1 , визнати протиправним та скасувати.

3. У задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо мобілізації ОСОБА_1 , відмовити.

4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) від 08.04.25 р. про звільнення з військової служби на підставі ст. 26 ч. 4 п. 2 пп. "г", ч. 12 п. 3 абз. 13 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та прийняти вмотивоване рішення у відповідності до вимог Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 06.08.24 р. № 531 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.08.24 р. за № 1214/42559.

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз