Справа № 760/16917/25
Суддя: Тесленко І. О.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1324/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» грудня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Тесленко І.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

у червні 2025 року позивач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.06.2025р. у відношенні ОСОБА_1 (надалі також - Позивач) інспектором Батальйону поліції особливого призначення ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Кокотко Мартою Романівною складено Постанову про адміністративне правопорушення ЕГА №1793843, згідно якої встановлено, що 12.06.2025 року о 22:30 годині гр. ОСОБА_1 курила тютюнові вироби, а саме сигарету у невідведеному для цього місці, а саме в парку, який знаходиться за адресою м. Львів пл.Двірцева,1, де відповідно до ст. 13 ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення» куріння заборонено, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.175-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказаною постановою до Позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді ПОПЕРЕДЖЕННЯ. Позивач вважає спірну Постанову ЕГА №1793843 від 12.06.2025р. протиправною в зв`язку з відсутністю в діях Позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП. Відповідно до частини 1 статті 175-1 КУпАП куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Диспозицією частини 1 статті 175-1 КУпАП передбачено саме паління тютюнових виробів у місцях де це заборонено Законом. Отже виключно Законом визначаються місця, де діє заборона на паління тютюну. Спеціальним Законом, що визначає основні принципи та напрями державної політики щодо попередження куріння тютюнових виробів, зниження рівня їх вживання серед населення, обмеження доступу до них дітей, охорони здоров`я населення від шкоди, що завдається їхньому здоров`ю внаслідок розвитку захворювань, інвалідності, а також смертності, спричинених курінням тютюнових виробів чи іншим способом їх вживання є Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення» № 2899-IV від 22.09.2005р. із змінами та доповненнями (надалі також - Закон №2899-IV). Згідно частинами 2-4 статті 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення» передбачено: Забороняється куріння тютюнових виробів, а також електронних сигарет і кальянів: 1) у ліфтах і таксофонах; 2) у приміщеннях та на території закладів охорони здоров`я; 3) у приміщеннях та на території навчальних закладів; 4) на дитячих майданчиках; 5) у приміщеннях та на території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту; 6) у під`їздах житлових будинків; 7) у підземних переходах; 8) у транспорті загального користування, що використовується для перевезення пасажирів; 9) у приміщеннях закладів ресторанного господарства; 10) у приміщеннях об`єктів культурного призначення; 11) у приміщеннях органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; 12) на стаціонарно обладнаних зупинках маршрутних транспортних засобів. Забороняється, крім спеціально відведених для цього місць, куріння тютюнових виробів: 1) у приміщеннях підприємств, установ та організацій усіх форм власності; 2) у приміщеннях готелів та аналогічних засобів розміщення громадян; 3) у приміщеннях гуртожитків; 4) в аеропортах та на вокзалах. У місцях та закладах, де куріння заборонено, має бути розміщена наочна інформація, яка складається із графічного знака про заборону куріння та тексту такого змісту: "Куріння заборонено!". У вищенаведених нормах Закону чітко визначено об`єкти, де діє встановлена Законом заборона курити тютюнові вироби. Як вбачається, норми ст.13. Закону не містять заборони на паління у «парку». Отже Позивачем здійснювалось паління тютюнового виробу не в місці, де заборонено Законом та дії Позивача щодо паління тютюнового виробу в «парку» не підпадають під діяння визначене диспозицією ч.1 ст.175-1 КУпАП. Крім того, в місці, в якому Позивачем о 22:30 годині здійснювалось куріння сигарети, а саме - в парку за адресою м. Львів, пл.Двірцева,1, були відсутні графічні знаки «Куріння заборонено!», як це передбачено Законом. Разом з тим, біля лавочки, на якій перебувала Позивач під час паління, було розміщено смітник з попільничкою. Для підтвердження наявності смітників з попільничками за адресою м. Львів Двірцева площа Позивач надає фото, розміщене в мережі Інтернет. Абсурдність ситуації додали пояснення поліціянтів під час складання оскаржуваної Постанови, що для паління в цьому місці поставили смітники з попільничками, тож палити необхідно стоячи біля смітника, а не сидячи на лавочці, біля якої такий смітник розташований. Весь процес спілкування та надані пояснення щодо дозволу палити в сквері але лише біля смітника були зафіксовані на бодікамери поліціянтів та можуть бути надані Відповідачем на вимогу суду. Такі пояснення представників правоохоронних органів суперечать подальшому твердженню, що «парк» за адресою: м. Львів, Двірцева площа,1 є місцем, де Закон забороняє паління. Також дії та аргументи поліціянтів свідчать про свавільне поширення посадовими особами органу державної влади вимог Закону на територію, на яку не поширюється встановлена Законом заборона на паління. При цьому ст.19 Конституції України визначено, що органи державної та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них. Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Стаття 8 КУпАП визначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. Оскільки Позивач не здійснювала паління в місці, де Закон N 2899-IV (ст.13 Закону N 2899-IV) забороняє це робити, то Позивач вважає, що своїми діями не припустилася адміністративного правопорушення, склад якого передбачений ч.1 ст. 175-1 КУпАП. Згідно ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Разом з тим, під час винесення спірної Постанови по справі про адміністративне правопорушення ЕГА №1793843 від 12.06.2025р. Відповідач діяв не у відповідності до Закону, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП та з порушенням ст.19 Конституції України, отже зазначена Постанова є незаконною і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо Позивача підлягає закриттю, як така, що порушена безпідставно. Згідно п.3 ст.288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення громадського порядку, адміністративні правопорушення передбачені, зокрема, стаття 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради). Відповідно до частини 1статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 року Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Частиною 1 статті 13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліції; 2) територіальні органи поліції. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання. Згідно п.1 Положення про Головне управління Національної поліції у Львівській області, затвердженого Наказом Національної поліції України від 06.11.2015р. ( в редакції наказу Національної поліції України від 10.06.202р. №439) Головне управління Національної поліції у Львівській області є територіальним органом поліції. На підставі вищевикладеного просила скасувати Постанову ЕГА №1793843 по справі про адміністративне правопорушення від 12.06.2025р., закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 статті 247 КУпАП за відсутності складу правопорушення за ч.1 ст.175-1 КУпАП.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2025 року справу передано до провадження судді Тесленко І.О.

Ухвалою Солом?янського районного суду міста Києва від 28 червня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження за адміністративним позовом; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Інших процесуальних дій не вчинялось.

07 липня 2025 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено наступне. ГУНП у Львівській області не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 , вважає їх необгрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 175-1 КУпАП вказано, що куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від трьох до десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони здоров`я, забезпечення пожежної безпеки та громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у курінні тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.Згідно із Законом України «Про Заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення», який визначає основні принципи та напрями державної політики, щодо попередження куріння тютюнових виробів, зниження рівня їх вживання серед населення, обмеження доступу до них дітей, охорони здоров`я населення від шкоди, що завдається їхньому здоров`ю внаслідок розвитку захворювань, інвалідності, а також смертності, спричинених курінням тютюнових виробів чи іншим способом їх вживання. Вказано, що відповідно до ч. 3 ст. 13 цього Закону забороняється куріння, вживання та використання тютюнових виробів, предметів, пов`язаних з їх вживанням, трав`яних виробів для куріння, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів:у ліфтах і таксофонах;у приміщеннях та на території закладів охорони здоров`я;у приміщеннях та на території навчальних закладів;у приміщеннях та на території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту;у приміщеннях закладів ресторанного господарства;у приміщеннях об`єктів культурного призначення;у приміщеннях органів державної влади, інших державних установ, органів місцевого самоврядування;у приміщеннях підприємств, установ та організацій усіх форм власності;у приміщеннях готелів та аналогічних засобів розміщення громадян;у приміщеннях гуртожитків;на дитячих майданчиках;у місцях загального користування житлових будинків;у підземних переходах;у транспорті загального користування, що використовується для перевезення пасажирів, у тому числі в таксі; на вокзалах та станціях;на зупинках громадського транспорту.Згідно з ст. 1 Закону України «Про Заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення» визначено, що громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна чи відкрита для населення вільно або за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, у тому числі під`їзди будівель і споруд, а також підземні переходи, стадіони, паркінги.Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, до яких відноситься ст. 175-1 КУпАП «Куріння тютюнових виробів у заборонених місцях». Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративніправопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.Згідно ст. 24 Конституції України не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного й соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Громадяни мають однакові права та є рівними перед законом. Відтак ст. 248 КУпАП визначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.За вимогами ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.В ході розгляду даного звернення було здійснено перегляд нагрудного відеореєстратора № 1026 за період з 22.31 год. по 22.40 год. 12.06.2025 рокута встановлено, що на записі файлу «01129 0003А»,о 22.31 год. екіпажем «Сайга - 5» було виявлено невідому громадянку яка сидячи на лавці перед вокзалом, частина якої є місцем для зустрічей та відпочинку громадян та відноситься до прилеглої території Головного залізничного вокзалу м. Львова, за адресою: пл. Двірцева, 1 та, як правило вважається громадським місцем, викурювала тютюнові вироби та після зауваження поліцейського про те, що в даному місці заборонено викурювати тютюнові вироби, остання встала та підійшла до смітника із попільничкою. Після чого, інспектором взводу № 1 роти № 1 БПОП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Кокотко Мартою Романівною було перевірено документи які посвідчують особу у гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож.: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення в електронному вигляді за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП серії ЕГА № 1793843 від 12.06.2025. Також на відеозаписі видно, що гр. ОСОБА_1 отримала та погодилася із постановою, про що свідчать її особисті підписи. Останню було повідомлено, що вона може оскаржити дану постанову в законному порядку.Вокзал та прилегла до нього територія не вважається лише парком чи сквером, а призначена для загального користування та облагороджена благоустроєм спрямована для зручних умов для пасажирів та відвідувачів міста, що відповідає визначенню громадського місця, таким чином ст. 13 Закону України «Про Заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення» спрямована на захист здоров`я населення шляхом обмеження вживання тютюнових виробів у місцях, де це може становити загрозу для оточуючих.Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає основні повноваження поліції, а саме ч. 1 «Поліція відповідно до покладених на неї завдань:здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення».Кодекс України про адміністративні правопорушення ст. 175-1 вказує, що куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від трьох до десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Повторне протягомроку вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.Беручи до уваги вищенаведене, підстав вважати оскаржувану постанову незаконною немає.Враховуючи вищевикладене, просив прийняти рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до БПОП ГУНП у Львівській області відмовити.

10 липня 2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив яка обґрунтована наступним. В оскаржуваній Постанові ЕГА №1793843 від 12.06.2025 року Відповідачем чітко визначено місце вчинення Позивачем куріння тютюнового виробу - «парк за адресою м. Львів пл.Двірцева,1», як таке, де Законом встановлено заборону паління тютюнових виробів. Тому з невідомих причин та безпідставно Відповідач у Відзиві підкреслив підпункт 15) ч.3 ст.13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення» N 2899-IV від 22.09.2005р. (надалі також - Закон № 2899-IV) підпункту «15) на вокзалах та станціях», а також зазначає, що дії, за які Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності відбувались в місці для зустрічей та відпочинку громадян та відноситься до прилеглої території Головного залізничного вокзалу м. Львова і «як правило вважається громадським місцем». При цьому звертає увагу Суду, що хоча Закон N 2899-IV містить визначення поняття «громадське місце», але в розумінні Закону (в редакції, що діяла на 12.06.2025р.) це «частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна чи відкрита для населення вільно або за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, у тому числі під`їзди будівель і споруд, а також підземні переходи, стадіони, паркінги;.» Тобто описане у Відзиві Відповідача місце не належить до «громадського місця» в розумінні Закону № 2899-IV. Також звертає увагу Суду, що хоча Закон N 2899-IV містить таке визначення «громадське місце», але у ст. 13 зазначеного Закону, якою встановлено заборону на куріння тютюнових виробів НЕ передбачено заборони на куріння у «громадському місці». Отже Відповідачем у Відзиві наведено доводи і про «вокзал і станцію» і про «громадське місце», але нічим не підтверджено встановлену Законом заборону на куріння тютюнових виробів у «парку». Оскільки за частиною 1 статті 175-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а ст. 13 Закону № 2899-IV не містить заборону на куріння тютюнових виробів в парку, то Позивач вважає, що її безпідставно, без наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 175-1 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності. Щодо твердження Відповідача про погодження Позивача ( ОСОБА_1 ) із постановою в зв`язку з її підписанням, хочу зауважити, що за практикою Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду таке твердження суперечить ст.71 КАС України. Так в Постанові від 22.07.2019р. в справі №757/2757/16-а Верховий Суд, зокрема, зазначив наступне: «Щодо суду апеляційної інстанції, то колегія суддів вважає помилковим його висновок про те, що підпис на постанові у справі про адміністративне правопорушення та сплата штрафу означає згоду позивача з тим, що він вчинив адміністративне правопорушення. Такий висновок суперечить положенням статті 71 КАС України щодо обов`язку саме відповідача доводити правомірність свого рішення.» Враховуючи викладене Позивач повністю підтримує свої позовні вимоги на підставах, викладених в Позові та цій Відповіді на відзив і просить Суд: Скасувати Постанову ЕГА №1793843 по справі про адміністративне правопорушення від 12.06.2025р.; закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 статті 247 КУпАП за відсутності складу правопорушення за ч.1 ст.175-1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до постанови ЕГА 1793843 у справі про адміністративне правопорушення, винесеної інспектором патрульної поліції батальйону особливого призначення Національної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції Кокотко М.Р., 12.06.2025 м. Львів, площа Двірцева. 1, 22:30 ОСОБА_1 курила тютюнові вироби, а саме сигарету, у невстановленому для цього місці, а саме в парку який знаходиться за адресою: площа Двірцева, 1, де відповідно до ст. 13 ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення» куріння заборонено, ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.с. 9 - 10).

Відповідачем надано суду разом з відзивом на позовну заяву оптичний диск з відеофайлом.

При цьому, суд зважає на те, що в оскаржуваній постанові будь - які докази, зокрема відеозаписи, не зазначені. Тож, постанова не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення.

Частиною 1 статті 175-1 КУпАП передбачена відповідальність за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» , забороняється куріння, вживання та використання тютюнових виробів, предметів, пов`язаних з їх вживанням, трав`яних виробів для куріння, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів: 1) у ліфтах і таксофонах; 2) у приміщеннях та на території закладів охорони здоров`я; 3) у приміщеннях та на території навчальних закладів; 4) у приміщеннях та на території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту; 5) у приміщеннях закладів ресторанного господарства; 6) у приміщеннях об`єктів культурного призначення; 7) у приміщеннях органів державної влади, інших державних установ, органів місцевого самоврядування; 8) у приміщеннях підприємств, установ та організацій усіх форм власності; 9) у приміщеннях готелів та аналогічних засобів розміщення громадян; 10) у приміщеннях гуртожитків; 11) на дитячих майданчиках; 12) у місцях загального користування житлових будинків; 13) у підземних переходах; 14) у транспорті загального користування, що використовується для перевезення пасажирів, у тому числі в таксі; 15) на вокзалах та станціях; 16) на зупинках громадського транспорту. Забороняється куріння, вживання, використання тютюнових виробів, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів в аеропортах, крім спеціально відведених для цього місць. У місцях та закладах, в яких куріння, вживання, використання тютюнових виробів, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів заборонено, розміщується наочна інформація, що складається з графічного знака про заборону куріння і тексту такого змісту: "Куріння, вживання, використання тютюнових виробів, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів заборонено!". У спеціально відведених в аеропортах місцях для куріння, вживання, використання тютюнових виробів, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів розміщується наочна інформація, що складається з графічного знака і тексту такого змісту: "Місце для куріння. Куріння шкодить Вашому здоров`ю!". Адміністрація аеропортів може відводити спеціальні місця для куріння, вживання, використання тютюнових виробів, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів, загальна площа яких не може перевищувати 5 відсотків загальної площі споруди аеропорту, за умови розташування таких місць в окремих відокремлених приміщеннях, які не мають потреби відвідувати люди, що не курять, не вживають, не використовують тютюнові вироби, електронні сигарети, пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, та обладнання їх витяжною вентиляцією, а також розміщення інформації, передбаченої частиною п`ятою цієї статті. Сільські, селищні та міські ради у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть постійно або тимчасово заборонити куріння, вживання, використання тютюнових виробів, електронних сигарет, тютюнових виробів без їх згоряння та кальянів у додатково визначених ними місцях.

Натомість, суду не було надано належних та допустимих доказів того, що позивачем 12.06.2025 року було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Крім того, суд враховує, що підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. Склад правопорушення є єдиною та головною підставою для юридичної відповідальності.

При цьому, матеріали справи не містять у собі доказів наявності суб`єктивної та об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення.

Суд також зауважує, що статтею 77 КАСУ встановлено процесуальний обов`язок відповідача, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто, оскарження постанови про адміністративне правопорушення, яка була складена в порядку КУпАП відбувається з врахуванням особливостей КАС України.

Це узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у справі №524/5536/17 від 15.11.2018 року.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Матеріали справи, станом на момент розгляду справи, не містять будь - яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII встановлено основні повноваження поліції.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції України та Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII, поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно - правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р. (Заява № 16437/04), зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, закон покладає на відповідача обов`язок довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, направленого на переслідування особи позивача в порядку КУпАП.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача до Головного управління Національної поліції у Львівській області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Також, частиною 1 статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом було виявлено, що прит зверненні до суду позивачем не було сплачено судовий збір.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судовий збір у сумі 605,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 139, 227, 244, 246, 248, 250, 251, 286, 293 КАС України, суд, -

ухвалив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,, - задовольнити.

Постанову ЕГА 1793843 у справі про адміністративне правопорушення від 12.06.2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: 79007, місто Львів, площа Генерала Григоренка, будинок 3, ), за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: 79007, місто Львів, площа Генерала Григоренка, будинок 3, ).

Суддя І.О. Тесленко