Справа № 320/27342/24
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року м. Київ справа №320/27342/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянув у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16), у якому просить суд (з урахуванням уточненої позовної заяви):

- визнати протиправність дій (бездіяльності) Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо здійснення ОСОБА_1 з 01.03.2023 по 31.05.2023 індексацію у розмірі 1263,49 грн основного розміру 14242,95 грн пенсії за вислугу 30 років із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,197, встановленої Постановою Кабінет) Міністрів України від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році', без врахування індексації розміру пенсії з 01.03.2022 із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,14, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, яка враховуються під час подальших перерахунків пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 01.03.2023 по 31.05.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 , індексацію основного розміру 16268,17 грн пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1.197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році без обмеження розміру збільшення індексації сумою 1500 грн у результаті перерахунку пенсії та без обмеження суми перерахованої пенсії максимальним (граничним) розміром, з урахуванням індексації розміру пенсії з 01.03.2022 із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,14, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, яка враховуються під час подальших перерахунків пенсії та виплачених сум пенсії у розмірі 14242.95грн;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративний справі дією подали Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення за правилами припису ч.1 ст.382 КАС України.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що він до травня 2023 року отримував пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон № 2262), однак відповідач при здійсненні перерахунку пенсії безпідставно не застосував положення постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", якою встановлена індексація пенсії.

Також позивач вважає протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром та індексації сумою 1500 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 рок відкрите провадження у справі, постановлено здійснити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач проти позову заперечував та зазначив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні і отримував пенсію за вислугу років з 01.01.2016 по 15.05.2023, з розрахунку 80% сум грошового забезпечення за 30 років вислуги, згідно з Законом України №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 16.05.2023 отримує пенсію за вислугу років, згідно з Законом України «Про прокуратуру».

Статтею 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі-Закон) передбачено, що призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України від 03.07.1991 № 1282- XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі -Закон № 1282).

Згідно з пунктом 10 Постанови №168 розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії з 1 березня не може бути меншим за 100 грн. та більшим за 1500,00 грн.

Після проведення індексації розмір та збільшення розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб розмір пенсійної виплати позивача з 01.03.2023 становив 14242,95 грн, в тому числі індексація в сумі 1263,49 грн.

Одночасно відповідач повідомив, що станом на 01.03.2023 пенсія виплачувалася без обмеження максимальним розміром, оскільки не перевищувала 10-ти прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні і отримував пенсію за вислугу років з 01.01.2016 по 15.05.2023, з розрахунку 80% сум грошового забезпечення за 30 років вислуги, згідно з Законом України №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 16.05.2023 отримує пенсію за вислугу років, згідно із Законом України «Про прокуратуру».

16.04.2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у якій просив:

1) на підставі ст.64 Закону №2262-531 здійснити індексацію пенсії з розміру 16268,17грн, ОСОБА_1 , за період з 01.03.2023 по 31.05.2023, виходячи з розрахунку 80% розміру грошового забезпечення 20252,17грн, визначеного довідкою про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії Офісу Генерального прокурора від 19.10.2021 №21-834зп, відповідно до постанови КМУ від 27.07.2016 №488, станом на 03 серпня 2016 року, із врахуванням розмірів складових грошового забезпечення: посадового окладу - 3 393,00 грн, окладу за військовим званням - 130,00грн, надбавки 40% за вислугу років - 1357,20 грн, надбавки 70% за виконання особливо важливих завдань - 3 416,14 грн, надбавки 15% за службу в умовах режимних обмежень - 508,95грн, 130% премії - 11 446,88 грн, без врахування її максимальним розміром із врахуванням раніше виплачених сум.

2) здійснити нарахування і виплату, ОСОБА_1 , за період з 01.03.2023 по 31.05.2023 індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197, відповідно до постанови Кабміну від 24.02.2023р. №168, без обмеження розміру збільшення індексації сумою 1500грн у результаті перерахунку пенсії та без обмеження суми перерахованої пенсії максимальним (граничним) розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом відповідача від 08.05.2024 №2600-0202-8/94566 позивача поінформовано, що він перебуває на обліку в Головному управлінні і отримував пенсію за вислугу років з 01.01.2016 по 15.05.2023, з розрахунку 80% сум грошового забезпечення за 30 років вислуги, згідно з Законом України №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 16.05.2023 отримує пенсію за вислугу років, згідно з Законом України «Про прокуратуру».

Згідно з пунктом 10 Постанови №168 розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії з 1 березня не може бути меншим за 100 грн. та більшим за 1500,00 грн.

Після проведення індексації розмір та збільшення розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб розмір пенсійної виплати з 01.03.2023 становив 14242,95 грн, в тому числі індексація в сумі 1263,49 грн.

Також повідомлено, що станом на 01.03.2023 пенсія виплачувалася без обмеження максимального розміру, оскільки не перевищувала 10-ти прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Отже, з аналізу в сукупності заяви позивача від 16.04.2024 року, листа відповідача від 08.05.2024 року №2600-0202-8/94566 та позовних вимог, судом вбачається, що спір стосується другого питання згідно з заявою позивача від 16.04.2024, а саме щодо здійснення нарахування і виплати, ОСОБА_1 , за період з 01.03.2023 по 31.05.2023 індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197, відповідно до постанови Кабміну від 24.02.2023р. №168, без обмеження розміру збільшення індексації сумою 1500 грн у результаті перерахунку пенсії та без обмеження суми перерахованої пенсії максимальним (граничним) розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень частини третьої статті 43 Закону N 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною вісімнадцятою статті 43 Закону N 2262-XII визначено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Статтею 51 Закону N 2262-XII визначено, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 63 Закону N 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до ст. 64 Закону N 2262-XII у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

Згідно з пунктами 1-4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. N 45 (далі за текстом - Порядок N 45) пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Отже, основними підставами для перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення, зокрема, у разі: зміни розміру посадового окладу; окладу за військовим (спеціальним) званням; відсоткової надбавки за вислугу років; запровадження або зміни щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії), які мають постійний характер.

Перерахунок проводиться у зв`язку з відповідним рішенням Кабінету Міністрів України або іншим актом уповноваженого органу, яким змінено складові грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців / осіб начальницького і рядового складу, надання (оновлення) довідки про грошове забезпечення.

Формальною підставою для практичного перерахунку є довідка уповноваженого органу (МОУ, МВС, СБУ, ДСНС тощо), складена відповідно до чинного на певну дату грошового забезпечення.

Всупереч відповідними нормативним положенням позивач просить здійснити перерахунок пенсії, виходячи з основного розміру пенсії 16268,17 грн, який був встановлений станом на 01.09.2016 року (а.с. 7), при цьому позивач не наводить будь-яких нормативно-правових обґрунтувань необхідності застосування саме цього числового значення основного розміру пенсії.

Стосовно вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести нарахування та виплату підвищення розміру пенсії відповідно до правових приписів постанови Кабінет Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», без врахування положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, тобто без обмеження індексації сумою 1500 грн, суд зазначає наступне.

24 лютого 2023 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 168 "Про індексацію пенсійних виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році".

На виконання цієї постанови, Головним управлінням ПФУ в м. Києві до пенсії позивача було встановлено підвищення пенсії (індексація) у розмірі 1263,49 грн.

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

24 лютого 2023 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 168 "Про індексацію пенсійних виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", пунктом 1 якої встановлено, що 1 березня 2023 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 168, з 1 березня 2023 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

В свою чергу, відповідно до пункту 10 Постанови № 168 передбачено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Таким чином, з аналізу наведених норм вбачається, що з 01.03.2023 року підлягають перерахунку пенсії, призначені відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197, та розмір пенсії із вказаної дати з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" підвищуються на такий коефіцієнт збільшення, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 вказаної вище постанови.

А пунктом 10 постанови №168 від 24.02.2023 чітко встановлено обмеження розміру збільшення 1500 грн.

Виключень щодо неврахування пункту 10 Постанови № 168 під час такого перерахунку пенсії, законодавство не містить.

Зазначений пункт 10 Постанови № 168 є чинним, а тому підлягає застосуванню відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу нараховано індексацію пенсії з використанням коефіцієнту збільшення 1,197 з обмеженням у сумі 1263,49, що не перевищує 1500 грн., що відповідає вимогам Постанови № 168, прийнятої на виконання пункту 8 розділу "Прикінцеві Положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", а тому право позивача на збільшення пенсії згідно постанови №168 від 24.02.2023 не порушено.

При цьому, судом враховується, що норма законодавства про те, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1 - 7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень, не є дискримінаційною відносно позивача, оскільки стосується й інших категорій пенсіонерів.

Крім того суд враховує, що дія Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" зупинена на 2023 рік згідно п. 3 розділу Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік".

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що пенсійний орган, нарахувавши позивачеві з 01.03.2023 індексацію (підвищення) пенсії в сумі 1263,49 грн., діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано та з врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оскільки судом не встановлено протиправність в діях відповідача щодо нарахування позивачу індексації в 2023 році в межах суми 1500 грн, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про виплату пенсії без обмеження суми перерахованої пенсії максимальним (граничним) розміром, суд зазначає таке.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, уперше було введено в дію Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», а також Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI було внесено зміни до статті 43 Закону № 2262, яку викладено в редакції цього Закону, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини зазначеного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, визнаючи такими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей, є пріоритетними та мають безумовний характер. Заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту цієї категорії осіб, зокрема з мотивів економічної доцільності або з огляду на соціально-економічні обставини, не можуть бути скасовані чи звужені.

При цьому Конституційний Суд України дійшов висновку, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, право на пенсійне забезпечення яких встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року, з урахуванням положень Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016, у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягали у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у численних постановах Верховного Суду, зокрема від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17, від 17 травня 2021 року у справі № 343/870/17, а також від 31 липня 2024 року у справі № 480/1704/19.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262, десятьма прожитковими мінімумами було введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни до статті 43 Закону № 2262 шляхом викладення її у новій редакції.

Отже, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262 та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262) були прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин обмеження максимального розміру пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин щодо обмеження максимального розміру пенсії військовослужбовців та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262.

Водночас положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262, тобто є однопредметними правовими нормами, прийнятими одночасно для регулювання спірних правовідносин, змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії осіб, пенсія яким призначена відповідно до Закону № 2262.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин мала місце колізія між Законом № 2262 з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI у частині обмеження максимального розміру пенсії особам, яким призначена пенсія відповідно до Закону № 2262.

Оскільки норми зазначених законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення таких осіб у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що вони суперечать одна одній.

Отже, з 20 грудня 2016 року частина сьома статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосуванню не підлягає.

Відповідно до Законів України від 24.12.2015 № 911-VIII та від 06.12.2016 № 1774-VIII у частину сьому статті 43 Закону № 2262 вносилися лише зміни до другого речення цієї норми.

Таким чином, буквальне тлумачення змін, внесених зазначеними законами, з урахуванням змісту Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 дає підстави для висновку, що у Законі № 2262 відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни є нереалізованими.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52 та 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення і застосування національного законодавства є прерогативою національних органів, однак спосіб такого тлумачення має призводити до наслідків, сумісних із принципами Конвенції. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та передбачуваності порушує вимогу якості закону та не забезпечує належного захисту від свавільного втручання держави у майнові права особи. За таких умов органи державної влади зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для особи підхід.

Водночас статтею 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням практики ЄСПЛ.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, підлягають застосуванню на користь особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у зразковій справі № 822/524/18.

З огляду на викладене у цій справі підлягають застосуванню норми Закону № 2262 з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не положення Закону № 3668-VI.

У зв`язку з цим суд доходить висновку, що обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача є протиправним.

Такий правовий висновок відповідає усталеній практиці Верховного Суду у подібних правовідносинах, а отже застосування відповідних обмежень до виплати військових пенсій є протиправним.

Водночас, згідно з листом відповідача від 08 травня 2024 року № 2600-0202-8/94566, позивача було поінформовано про те, що станом на 01 березня 2023 року пенсійна виплата здійснювалася без застосування обмеження її максимального розміру, оскільки фактичний розмір пенсії не перевищував десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом із тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували наведені відповідачем відомості або підтверджували факт застосування такого обмеження.

За наведених обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги у цій частині не знайшли належного фактичного та доказового підтвердження, а відтак є необґрунтованими.

Щодо вимоги адміністративного позову про виплату пенсії з 01 березня 2022 року із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,14, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», суд зазначає таке.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі № 640/14379/22, яке набрало законної сили, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві з 01 березня 2022 року здійснити нарахування та виплату індексації пенсії позивачеві відповідно до приписів статті 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 118, із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,14, установленого абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, з урахуванням раніше здійснених виплат.

Отже, зазначені позовні вимоги вже були предметом судового розгляду та вирішені судом у попередньому рішенні, що набрало законної сили. Повторне звернення з тотожними вимогами суперечить принципу правової визначеності, який є складовою принципу верховенства права та передбачає обов`язковість і остаточність судового рішення (res judicata).

Зазначений принцип послідовно відображений у практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях у справах Brumгrescu v. Romania, Ryabykh v. Russia, відповідно до яких остаточне судове рішення не може бути поставлене під сумнів або переглянуте лише з підстав незгоди сторони з його наслідками.

З огляду на викладене, заявлені у цій справі вимоги в частині застосування з 01 березня 2022 року коефіцієнта індексації 1,14 не підлягають повторному розгляду.

Крім того, позивач не навів належного обґрунтування заявлених позовних вимог, не зазначив конкретних обставин та правових підстав, які б свідчили про протиправність дій відповідача, а також не надав розрахунку, який би підтверджував неправильність визначення розміру пенсійної виплати у період з березня по травень 2023 року.

Суд також зазначає, що його завданням не є створення справедливості, як абстрактної категорії. Суд покликаний захищати порушене право, реалізовуючи гарантії, передбачені Конституцією України та законами. Право на захист порушеного права та справедливий судовий розгляд є фундаментальною конституційною гарантією.

Відповідно до законодавства України, кожна особа має право звернутися до суду у разі порушення, невизнання або оспорення її суб`єктивних прав, свобод чи законних інтересів. Це право передбачає доступ до суду, рівність сторін у процесі, обґрунтований розгляд справи та отримання рішення, що відповідає нормам закону.

Суд не створює нових прав за позовом, а лише відновлює правовий стан, що передбачений нормами права та гарантується державою. Функція суду полягає у правовому забезпеченні, охороні та реалізації існуючих прав.

Отже, коли суд задовольняє позов, він не винаходить справедливість, а реалізує державну гарантію захисту прав та відновлення правопорядку. Рішення суду має не ідеальний, а правовий характер, і саме в цьому полягає суть правосуддя як механізму захисту прав людини.

Також статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право людини на доступ до правосуддя, а ст. 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Водночас при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом.

Також суд звертає увагу, що принцип змагальності, передбачений статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України, стосується активної поведінки зацікавлених осіб, що беруть участь у справі. Йдеться про реалізацію їхніх матеріальних і процесуальних прав задля впливу на результат розгляду та вирішення справи в межах адміністративного процесу з метою захисту законних прав та інтересів

Принцип диспозитивності пов`язаний з розглядом і вирішенням адміністративного спору з ініціативи зацікавлених осіб в обсязі заявлених сторонами вимог по суті спору.

Тобто, обов`язок доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень одночасно покладено на усіх учасників процесу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Оскільки позовна заява задоволенню не підлягає, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.12.2025.

Суддя Панченко Н.Д.