Справа № 400/11485/25
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/11485/25

Головуючий І інстанції: Малих О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Кравченка К.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року (м.Миколаїв, дата складання повного тексту ухвали - 31.10.2025р.) про передачу за підсудністю справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

24.10.2025р. ОСОБА_1 , через уповноваженого представника - Ткачук Г.М., звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо взяття його на військовий облік;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо оголошення в розшук і внесення відомостей до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про порушення правил військового обліку відносно нього;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити відомості з Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про порушення правил військового обліку відносно нього та відомостей про його розшук;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 привести у відповідність реальним даним відомості в Єдиному електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно нього, а також внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення його з військового обліку.

Ухвалою судді Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року справу №400/11485/25 за позовом ОСОБА_1 було передано за підсудністю до Центрального районного суду м.Миколаєва.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, позивач 04.11.2025р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної ухвали, було порушено норми матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим просив скасувати ухвалу судді Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.10.2025р. та направити дану справу для продовження її розгляду до суду 1-ї інстанції.

Позивач наполягає на тому, що, у даному випадку, він не оскаржує факт притягнення (або ж не притягнення) його до адміністративної відповідальності, а оскаржує дії відповідача, які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ним правил військового обліку, а також які полягають у взятті його на військовий облік.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2025р. дану апеляційну скаргу - залишено без руху.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

24.11.2025р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

У відповідності до ч.1 ст.312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для її задоволення.

Згідно зі ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Частиною 5 цієї статті визначено, що з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Верховний Суд зазначав, що предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Критеріями розмежування предметної судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

За змістом ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст.5 КАС України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності розглядаються місцевими загальними судами як адміністративними судами. З огляду на предмет розгляду даної справи, яким є дії відповідача як суб`єкта владних повноважень у справі щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з цього приводу інформації, суд дійшов висновку, що дана справа не підсудна Миколаївському окружному адміністративному суду і має розглядатися місцевим загальним судом як адміністративним.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права в частині наявності підстав для передачі даної справи за підсудністю до місцевого загального суду, судова колегія звертає увагу, що за правилами ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, серед іншого, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.3 ч.2 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції належать публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення.

Щодо терміну «владні управлінські функції», то зміст поняття «владні» полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої він може впливати на розвиток правовідносин, а «управлінські функції» - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи чи іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У відповідності до п.1 «Положення про ТЦК та СП» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022р. №154), ТЦК та СП є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Таким чином, з огляду на норми п.7 ч.1 ст.4 КАС України ТЦК та СП, як орган військового управління, є суб`єктом владних повноважень.

Як встановлено п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Визначаючись щодо обґрунтованості поданої апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що предметом цієї справи фактично є оскарження дій ІНФОРМАЦІЯ_2 , як суб`єкта владних повноважень, які полягають у внесенні до державної інформаційної системи недостовірних, на думку ОСОБА_1 , відомостей при здійсненні ним визначених чинним законодавством владних управлінських функцій, що порушують його права.

Позивач, з огляду на той факт, що він з 05.08.2016р. був виключений з військового обліку як такий, що засуджений до позбавлення волі, а чинним законодавством не передбачено поновлення на військовому обліку виключених, наголошує, що законних підстав для взяття його на військовий облік у відповідача не було. У свою чергу, як зазначає позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 було проігноровано ту обставину, що він більше не є військовозобов`язаним та не може направлятися на ВЛК, а тому й висновки про нібито порушення правил військового обліку (у застосунку «Резерв+») є безпідставними.

Колегія суддів, з огляду на наведені позивачем обставини, зважає на той факт, що, у даному випадку, будь-яких доказів на підтвердження притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.

Відповідачем під час апеляційного перегляду ухвали суду 1-ї інстанції зазначених висновків не спростовано та відповідних доказів також не надано.

Варто зазначити, що главою 11 КАС України визначено «Особливості позовного провадження в окремих категоріях справ». А параграфом 2 зазначеної глави регламентований розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ.

Колегія суддів наголошує, що згідно з положеннями ч.1 ст.286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або ж є бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами, як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У силу ч.2 ст.286 КАС України, позовна заява стосовно оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подана протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Частиною 3 цієї статті унормовано, що за наслідком розгляду справи з приводу рішень, дій або ж бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, з наведеного правового регулювання чітко слідує, що до місцевого загального суду, як адміністративного суду можуть бути оскаржені рішення, дії або ж бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Однак, за встановлених обставин справи та зважаючи на предмет позову, варто констатувати, що, у даному конкретному випадку, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження наявності справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно позивача, або прийняття суб`єктом владних повноважень відносно нього рішення у справі про адміністративне правопорушення, правомірність якого може бути переглянута за особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначеними ст.286 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.20 КАС України, окружним адміністративним судам предметно підсудні всі адміністративні справи, крім визначених ч.1 цієї статті.

Отже, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій або є бездіяльності, окрім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження, розглядаються окружними адміністративними судами.

За таких обставин, підстави для висновку про те, що справа підсудна місцевому загальному суду як адміністративному в порядку ст.286 КАС України, у даному випадку, відсутні, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність направлення даної справи за підсудністю до Центрального районного суду м.Миколаєва.

За правилами ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи для продовження розгляду до суду 1-ї інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За наслідком апеляційного перегляду справи колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає встановленим у ст.242 КАС України критеріям законності та обґрунтованості, оскільки постановлена судом першої інстанції з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, а тому, на підставі ст.320 КАС України, оскаржувана ухвала суду попередньої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.169,241,243,308,311,312,320,321,322,325,328 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу судді Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року - скасувати та направити справу №400/11485/25 до суду 1-ї інстанції - для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено: 19.12.2025р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: К.В. Кравченко

В.О. Скрипченко