Справа № 280/4551/21
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2025 року м.Дніпросправа № 280/4551/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Райзмана Олександра Яковича на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі №280/4551/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив суд:

1) визнати протиправними дії/бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, щодо не проведення перерахунку/індексації та не відновлення виплати пенсії позивачу, з компенсацією втрати частини доходу;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняти позивача на пенсійний облік, провести, починаючи з 07.10.2009 перерахунок пенсії позивачу, як непрацюючому пенсіонеру і дитині війни, відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 за №1058-ІV, з урахуванням змін в пенсійному законодавстві, застосуванням всіх підвищень, надбавок і доплат, передбачених пенсійним законодавством України, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі та додатково поданих документів про заробітну плату і загальним виробничим стажем, із застосуванням при розрахунку розміру пенсії, починаючи з 07.10.2009, показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018-2020 роки, не нижче мінімальної пенсії в розмірі прожиткового мінімуму на момент фактичного виконання судового рішення і встановленого законом для позивача мінімального розміру пенсії 2600,00 грн.;

3) виплатити позивачу заборгованість по пенсії одним платежем за період з 07.10.2009 по день фактичної виплати, з розрахунку місячного розміру пенсії, визначеного із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2018-2020 роки, індивідуального коефіцієнта заробітної плати і коефіцієнта страхового стажу, згідно з документами про стаж та заробітну плату, наданих позивачем, помноженого на кількість місяців в виплатному періоді, починаючи з 07.10.2009 по день фактичного виконання рішення, на зазначений позивачем банківський рахунок;

4) виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009 по день фактичного виконання рішення, одним платежем, на зазначений позивачем банківський рахунок;

5) відновити і виплачувати позивачу пенсію за віком довічно, починаючи з 07.10.2009, як непрацюючому пенсіонеру і дитині війни, відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 за №1058-ІV, з урахуванням змін в пенсійному законодавстві, застосуванням всіх підвищень, надбавок і доплат, передбачених пенсійним законодавством України, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі та додатково поданих документів про заробітну плату і загальним виробничим стажем, не нижче мінімальної пенсії в розмірі прожиткового мінімуму на момент фактичного виконання судового рішення і встановленого законом для позивача мінімального розміру пенсії 2600,00 грн., з проведенням на загальних засадах індексації/масових перерахунків і осучасненням пенсії, відповідно до пенсійною реформою України;

6) встановити спосіб виконання судового рішення, шляхом зобов`язання відповідача виплачувати пенсію позивачу на зазначений позивачем банківський рахунок, згідно із заявою про виплату пенсії, поданим через уповноваженого представника за дорученням;

7) відповідно до п.1 ч.2 ст.371 КАС України, допустити негайне виконання рішення суду в повному обсязі заявлених позовних вимог, шляхом стягнення одним платежем всієї суми боргу, починаючи з 07.10.2009 по день фактичної виплати;

8) відповідно до ч.6 ст.245, ч.1 ст.382 КАС України, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в 14-денний термін надати до суду звіт про виконання судового рішення, зверненого до негайного виконання.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняти ОСОБА_1 на пенсійний облік, провести, починаючи з 07.10.2009, поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру і дитині війни, відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 за №1058-ІV, з урахуванням змін в пенсійному законодавстві, застосуванням всіх підвищень, надбавок і доплат, передбачених пенсійним законодавством України, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі та додатково поданих документів про заробітну плату і загальним виробничим стажем, з проведенням індексації.

22.07.2021 Запорізьким окружним адміністративним судом прийнято додаткове рішення, яким заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі №280/4551/21 задоволено частково: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009, відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.10.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задоволено. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі №280/4551/21 скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

20.01.2022 Постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18.10.2021 у справі №280/4551/21 скасовано. Справу №280/4551/21 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

16.03.2022 Постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишено без задоволення. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 скасовано в частині відмови у задоволенні позову про виплату позивачу компенсацію втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009 по день фактичного виконання рішення, одним платежем, на зазначений позивачем банківський рахунок. Позовні вимоги в цій частині задоволено частково: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вчинити певні дії виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009 по день фактичного виконання рішення. В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 залишено без змін.

10.05.2022 у справі видано виконавчі листи.

09.06.2025 представник ОСОБА_1 подав до Запорізького окружного адміністративного суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, а саме просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у строк до десяти днів з дня винесення ухвали подати суду звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 року у справі №280/4551/21, в частині нарахування та виплати позивачу у встановленому законом розмірі компенсації втрати частини доходу за затримку строків виплати пенсії за віком у сумі 363145,33 грн за період з 07.10.2009 по день фактичної виплати затриманої пенсії у повному розмірі. Попередити відповідача про накладення судом штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, у разі ненадання або неприйняття судом звіту про виконання судового рішення.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.06.2025 заяву задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до 10.09.2025 подати звіт до Запорізького окружного адміністративного суду про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі №280/4551/21 в частині нарахування та виплати позивачу у встановленому законом розмірі компенсації втрати частини доходу за затримку строків виплати пенсії за віком у сумі 363145,33 грн за період з 07.10.2009 по день фактичної виплати затриманої пенсії у повному розмірі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2025 прийнято звіт суб`єкта владних повноважень у справі №280/4551/21.

Не погодившись з ухвалою суду, представником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.10.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року в адміністративній справі №280/4551/21 скасовано. У прийнятті звіту відмовлено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подати до Запорізького окружного адміністративного суду протягом двадцяти днів з дня отримання цієї постанови звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі №280/4551/21 в частині нарахування та виплати позивачу у встановленому законом розмірі компенсації втрати частини доходу за затримку строків виплати пенсії за віком у сумі 363145,33грн за період з 07.10.2009 по день фактичної виплати затриманої пенсії у повному розмірі (згідно ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 10.06.2025 у справі №280/4551/21).

06.11.2025 ГУ ПФУ в Запорізькій області подало звіт, в якому зазначило про повне виконання рішення суду у справі №280/4551/21. До звіту додані копії розрахунку суми компенсації, копія постанови про закінчення виконавчого провадження, копії службових записок стосовно виплати боргу (т. 8 а.с. 123-148).

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 прийнято звіт суб`єкта владних повноважень у справі №280/4551/21, відмовлено у накладенні штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, про що просив представник позивача у своїй заяві від 08.11.2025р..

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу. У скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, скаржник просить оскаржену ухвалу скасувати, відмовити у прийнятті звіту, а за тривале невиконання рішення суду накласти на керівника пенсійного органу штраф із визначенням порядку стягнення та встановити новий строк для подання звіту.

Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що відповідач не виконав судове рішення в частині нарахування та виплати компенсації втрати частини доходу за затримку виплати пенсії з 07.10.2009.

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу позивача не скористався.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції, приймаючи звіт відповідача, виходив з того, що пенсійним органом виконано судове рішення в частині нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів громадян.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частин 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Для цілей ст.6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

За правилами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Отже, нормами КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Згідно частин 1, 2 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Судом встановлено, що спірним є питання виконання рішення суду у справі в частині нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу за затримку виплати пенсії з 07.10.2009року.

Резолютивна частина судового рішення, яке підлягало виконанню відповідачем, викладена наступним чином: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вчинити певні дії виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009 по день фактичного виконання рішення».

Тобто, рішенням суду не було визначено конкретну суму компенсації, яка підлягала нарахуванню та виплаті позивачу.

На виконання судових рішень у справі №280/4551/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області ОСОБА_1 була нарахована компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 07.10.2009 року в сумі 294 537,11грн (копія розрахунку додана до первинного звіту). Сума компенсації втрати частини доходів в розмірі 294537,11 грн внесена до Реєстру судових рішень, виконання, яких гарантовано державою (докази додано до первинного звіту). Щодо виплати донарахованої суми повідомлено, що сума компенсації в розмірі 294537,11 грн. буде перерахована на банківський рахунок позивача в травні 2024 року..." (т.7, а.с.202-203).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області додано до звіту про виконання судового рішення Виплатний протокол нарахування пенсії позивачу на загальну суму 192 743,69 грн. за період з 01.10.2009 по 31.08.2023 (т.8, а.с.55-57).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області додавався до звіту від 06.11.2025 лист ГУ ПФУ в Запорізькій області від 14.08.2025 за №14043-13537/К-02/8-0800/25 про те, що суму компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати в розмірі 294537,11 грн. нараховано на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду у справі №280/4551/21 (т.8, а.с.136).

Також, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області додано як до звіту про виконання судового рішення від 03.09.2025, так і до звіту про виконання судового рішення від 06.11.2025: Розрахунок компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 з жовтня 2009 року по серпень 2023 року на загальну суму 294537,11 грн. (т.8, а.с.58-60, 144-146); Список №1 на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки в АТ "ОЩАДБАНК" за період №4 із 04.09.2023 по 25.09.2023 по ОСОБА_1 на суму 192743,69 грн. (т.8, а.с.53, 127); Список №1 на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки в АТ "ОЩАДБАНК" за період №5 із 04.05.2024 по 25.05.2024 по ОСОБА_1 на суму 294537,11 грн. (т.8, а.с.54, 128).

Отже, з Розрахунку компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 з жовтня 2009 року по серпень 2023 року вбачається, що компенсація втрати частини доходів на суму 294537,11 грн. була нарахована на виплачену суму пенсії 192743,69 грн.. І саме такі суми розраховані відповідачем на виконання рішення суду у справі 280/4551/21 та подані списки на зарахування їх на поточні рахунки ОСОБА_1 в АТ "ОЩАДБАНК.

Сума пенсії 192743,69 грн. була виплачена позивачу 21.09.2023 року, про що свідчить витяг з відомості Список №1. Суму компенсації втрати частини доходів в розмірі 294 537,11грн. було виплачено позивачу 21.05.2024р., що підтверджується витягом з відомості про зарахування пенсій на поточні рахунки в банку.

Таким чином, сума виплати компенсації втрати частини доходів за затримку виплати пенсії позивачу за період з 07.10.2009 по день фактичного виконання судового рішення у справі №280/4551/21 складає 294 537,11 грн., а не 363 145,53 грн., про що стверджує представник позивача скаржник у справі.

ГУ ПФУ в Запорізькій області звертало увагу, що на виконанні знаходиться також рішення суду у справі № 280/8378/23. У цій справі позивачу виплачена на поточний рахунок в АТ «ОЩАДБАНК» заборгованість по пенсії за інший період з 07.10.2009 по 31.07.2024 року у сумі 363145,33грн. На підтвердження повного виконання судового рішення надано постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №280/8378/23 (т.8 а.с.137).

У поданому до суду 06.11.2025р звіті відповідач зазначає про повне виконання рішення суду у справі № 280/4551/21.

Дослідивши поданий відповідачем звіт про виконання рішення суду та додані до нього докази, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що пенсійним органом виконано судове рішення в частині нархування до виплати компенсації втрати частини доходів на банківський рахунок позивача.

Відповідачем у раніше поданих звітах наводилися суду обґрунтовані обставини, які ускладнювали виконання судового рішення, та заходи, які вживалися ним для виконання судового рішення.

Наразі, вжиті відповідачем дії є достатніми для прийняття звіту у суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів враховує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про наявність вини, тобто умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях посадової особи суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення саме цієї посадової особи від виконання рішення суду.

Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи, колегія суддів не вбачає наявності таких підстав.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі позивача, колегія суддів відхиляє, оскільки вважає, що боржником - відповідачем у справі внаслідок встановлення судом заходів судового контролю вжито всі можливі дії по його виконанню.

Також колегія суддів вважає недопустимими деякі висловлювання представника позивача в адрес судді, якими він, в тому числі, і обґрунтовує доводи апеляційної скарги, та не вважає за необхідне їх коментувати чи надавати таким доводам оцінку. Питання відводу судді вирішувалось процесуальним шляхом.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі № 280/4551/21 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак