Справа № 480/1952/25
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2025 року Справа № 480/1952/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
за участю секретаря судового засідання - Гупало Т.О.,
представника позивача - Тур С.М.,
представника відповідача - Свистун Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/1952/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорпостач"
до Головного управління ДПС у Сумській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорпостач" звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області, в якій просить:
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 03.10.2024 посадові особи ГУ ДПС у Сумській області прибули за адресою: Сумська область, м. Шостка вул.Шевченка,45 та вручили заступнику директора Шишиморовій Л.М. копію наказу про проведення фактичної перевірки від 30.09.2024 р. № 1983-кп та письмовий запит від 30.09.2024 р. № 2304/12/18-28-09-01-03 про надання документів.
Згідно акту перевірки від 11.10.2024 р. (стор.9 акту) перевірку завершено 11.04.2024 р. о 09.00 год., тобто перевірку завершено за 6 місяців до моменту складання акту.
Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки, позивач 29.10.2024 р. направив до контролюючого органу заперечення до акту.
На підставі акту фактичної перевірки від 11.10.2024 р. ГУ ДПС у Сумській області прийнято податкові повідомлення-рішення форми С:
Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до Державної податкової служби України з відповідною скаргою, за результатами розгляду якої було прийнято рішення № 3853/6/99-00-06-03-01-06 від 10.02.2025 р., яким залишено без змін вищезазначені податкові-повідомлення рішення.
Позивач вважає податкові повідомлення-рішення протиправними, враховуючи наступне.
Виходячи з аналізу змісту норми п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України проведення фактичної перевірки вимагає чіткого з`ясування місця безпосереднього провадження платником податків конкретного виду діяльності та фактичного проведення цієї перевірки у такому місці або ж за місцем розташування тих чи інших об`єктів, які використовуються господарюючим суб`єктом у його діяльності, яка охоплюється предметом фактичної перевірки.
Тому з даного наказу не зрозуміло, яка саме господарська одиниця позивача підлягала перевірці.
Період, що перевіряється з 05.10.2021 р. по дату початку перевірки, що охоплює собою господарсько-фінансову діяльність за минулий період часу. А відтак, фактична перевірка не може замінювати за своїм характером та порядком проведення документальну перевірку.
Як вбачається з акту від 11.10.2024 р. висновки щодо виявлених порушень зроблені на підставі відомостей системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, Єдиного реєстру акцизних накладних, Єдиного реєстру податкових накладних, електронних копій розрахункових документів ( фіскальних чеків) за період з 05.10.2021 по 03.10.2024 р.р., а також на підставі копій протоколу обшуку від 08.07.2024 р, висновку експертів № 5778/6135/6136 та протоколу про результати спостереження за особою (річчю або місцем). Такі висновки акту є протиправними, оскільки наказу на проведення невиїзної документальної перевірки або камеральної перевірки не існує.
Тобто, фактична перевірка у розумінні пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України відповідачем не проводилася, оскільки перевірку позивача було проведено не за місцезнаходженням обєктів, а в приміщенні контролюючого органу, що свідчить про проведення невиїзної документальної перевірки.
Тобто, проведення фактичної перевірки зумовлено виключно відомостями кримінального провадження.
Фактична перевірка за місцем фактичного провадження ТОВ ДОРПОСТАЧ діяльності м. Шостка вул. Шевченка,45, тобто місцем розташування господарських об`єктів АЗС та Палівного складу не проводилась, перевірка проводилась в приміщенні податкового органу, без участі уповноваженого представника ТОВ ДОРПОСТАЧ, що свідчить про порушення норм податкового законодавства, яке гарантує право особи бути присутньою при проведенні фактичної перевірки, від дослідження підготовлених на запит документів за місцем фактичного провадження платником податків діяльності працівники податкового органу ухилилися, жодного разу за 10 діб не з`явившись на місце розташування господарських об`єктів за адресою м. Шостка вул. Шевченка,45 та ніхто з перевіряючих жодного разу не зателефонував.
Тобто характер проведеної стосовно позивача перевірки не відповідає наказу про її проведення, оскільки проверка була проведена без прийняття наказу на проведення документальної невиїзної перевірки, а був незаконно використаний наказ від 30.09.2024 р. № 1983-кп Про проведення фактичної перевірки, яка взагали не проводилась.
Враховуючи вищезазначене, ГУ ДПС у Сумській області не дотримано порядок проведення фактичної перевірки, у тому числі, що обґрунтування її підстав та місця проведення перевірки, а також за відсутності проведеної перевірки за місцем фактичного провадження позивачем діяльності як юридичного факту, у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкових повідомлень- рішень.
Моментом, з якого ліцензія анулюється і вважається недійсною, є момент оприлюднення розпорядження про анулювання ліцензії на офіційному веб-сайті органу ліцензування.
На період дії воєнного стану в Україні вільний доступ до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, який повинен розміщуватися на офіційному вебсайті ДПС, не надається, що не дозволяє позивачу перевірити дату анулювання ліцензії за даними цього Реєстру.
Крім того, у разі відсутності у суб`єкта господарювання, який реалізує пальне, ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, у реєстрації акцизної накладної на реалізацію пального, такому суб`єкту господарювання, буде відмовлено, але до 29.09.2023 року включно всі акцизні накладні по акцизному складу 1003558 АЗС м. Шостка вул. Шевченка,45 реєструвалися в Єдиному реєстрі акцизних накладних, чого не могло відбуватися при анульованої ліцензії.
Тобто ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним за адресою АЗС м. Шостка вул. Шевченка,45 була діючою.
Крім того, термін дії ліцензії становив до 16.07.2024 р., позивачем була проведена оплата за ліцензію, а тому підстав вважати що позивач працював без ліцензії не було.
Таким чином посилання відповідача в акті перевірки на анульовання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним 03.02.2023 на підставі розпорядження ГУ ДПС у Сумській області від 03.02.2023 № 45-рл/лц є безпідставним.
Крім того, у наказі від 30.09.2024 р №1983-кп та у направленнях на перевірку від 30.09.2024 р. № 3478/Н/18-28-09-01,№ 3484/Н/18-28-09-01,№ 3481/Н/18-28-09-01 та № 3488/Н/18-28-09-01 відсутне чітке визначення об`єкта (господарської одиниці), перевірку якого повинен був проводити відповідач на підставі виданого 30.09.2024 р. наказу №1983-кп.
Відсутність детальної конкретизації об`єкта перевірки (господарської одиниці) є істотним недоліком наказу, який дає підстави вважати його протиправним.
Разом з цим, не посилаючись на зібрані під час перевірки докази податковий орган виклав в акті припущення про встановлення виробництва пального на підставі недоведених матеріалів кримінального провадження.
Дані отримані в рамках кримінального провадження без підтвердження їх вироком по справі (судовим рішенням) є неналежним доказом
Також в акті перевірки(стор.7 акту) відображені неправдиві дані щодо відбору зразків рідини для дослідження, а саме що саме та звідки відбиралося, що вказує на те, що ці дані не встановлювалися під час перевірки. В акті зазначено що з трьох резервуарів Паливного складу з позначками А-95,А-92 та А-95 ПР відібрано зразки рідини для дослідження, з чотирьох підземних резервуарів АЗС відібрано зразки рідини для дослідження, насправді з трьох підземних резервуарів з позначками А-95,А-92 та А-95 ПР були відібрані зразки для дослідження, невідповідність яких буде предметом дослідження під час розгляду кримінальної справи і більш того невідповідність відібраних під час обшуку зразків ніяк не може підтверджувати виробництво пального. Тобто, якщоб відповідач під час перевірки і законно використовував матеріали кримінальної справи, то все одно вони, до оголошення вироку суду, не можуть бути доказами виробництва пального.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 24.03.2025 року.
Ухвалою суду від 24.03.2025 відкладено розгляд справи на 08.04.2025.
При цьому, в ході проведення перевірки встановлено, зокрема:
здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії, чим порушено вимоги ч.23 ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (далі Закон №481/95-ВР);
здійснення виробництва пального без наявності ліцензії, чим порушено вимоги ч.29 ст.2 Закону №481/95-ВР.
Зважаючи на вищенаведене, за результатами фактичної перевірки складено акт №1511/А/18-28-09-01/А/18-28-09-01/38584699 від 29.03.2021.
При цьому, у акті перевірки допущено технічну помилку в частині зазначення дати завершення перевірки, зокрема замість 11.10.2024 помилково зазначено 11.04.2024. Однак зазначена помилка жодним чином не вплинула на виявлені в ході перевірки порушення та застосування передбачених у відповідності до чинного законодавства штрафних санкцій.
Щодо доводів позивача про порушення процедури призначення та проведення перевірки, відповідач, серед іншого, зазначив, що зі змісту наказу про проведення фактичної перевірки від 30.09.2024 р. № 1983-кп вбачається, що перевірка позивача була призначена на підставі, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України у зв`язку з отриманням в установленому порядку інформації про виробництво пального без наявності ліцензії, з метою здійснення функцій щодо контролю за дотриманням вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, обігу та транспортування підакцизних товарів.
Відтак, доводи позивача щодо відсутності підстав для проведення перевірки у даному випадку є необгрунтованими.
Щодо твердження позивача про те, що проведена перевірка носить характер документальної або ж камеральної з огляду на використання контролюючим органом інформації із баз даних ДПС України за минулий період у якості підстави для висновків перевірки, а також проведення перевірки у приміщенні контролюючого органу, а не за місцем провадження діяльності, відповідач зазначив наступне.
Нормами ПК України не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який підлягає вивченню в ході фактичних перевірок, крім ст.102 ПК України (не пізніше 1095 днів).
Фактична перевірка позивача була проведена з метою здійснення функцій щодо контролю за дотриманням вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, обігу та транспортування підакцизних товарів.
В ході проведення перевірки не здійснювався контроль за нарахуванням і сплатою податків ТОВ Дорпостач, не досліджувалась податкова, фінансова, статистична та інша звітність. В ході фактичної перевірки дослідженню підлягали в тому числі електронні копії розрахункових документів із СОД РРО, які подаються самим платником по дротовим та бездротовим каналам зв`язку до баз даних ДПС України на виконання вимог абз. 2 п. 7 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, а також дані Єдиного реєстру податкових накладних.
Крім цього, відповідач зауважив, що під час проведення фактичної перевірки контролюючий орган має право використовувати податкову інформацію, наявну в базах даних, як підставу для висновків перевірки, а також відомості, які надходять від інших органів державної влади.
Норми ПК України не встановлюють такого обмеження, як фіксація лише тих порушень законодавства, які будуть виявлені в день проведення фактичної перевірки і які вчинені платником безпосередньо під час здійснення контролюючим органом фактичної перевірки.
Щодо твердження позивача про те, що з наказу на проведення фактичної перевірки незрозуміло, які саме господарські одиниці підлягали перевірці і відсутність чіткого визначення об`єкта перевірки у наказі свідчить про його невідповідність вимогам закону, відповідач зазначив, що листами правоохоронного органу, про які вже було зазначено раніше, ГУ ДПС у Сумській області було повідомлено про те, що службовими особами ТОВ Дорпостач на території нафтобази, розташованої за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45, здійснюється виробництво пального без наявності відповідної ліцензії, а також здійснюється збут незаконного виробленого пального через мережу власних АЗС, у тому числі за адресою Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45.
За зазначеною адресою, що позивачем не заперечується, розташовано два акцизних склади, розпорядником яких є ТОВ Дорпостач а саме: АЗС та Паливний склад.
Враховуючи вищенаведене, наказом від 30.09.2024 №1983-кп передбачено проведення фактичної перевірки як АЗС так і паливного складу, розташованих за місцем провадження позивачем діяльності.
Щодо твердження ТОВ ДОРПОСТАЧ про те, що працівники Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Сумській області разом з працівниками ГУ ДПС у Сумській області з`явились на проведення фактичної перевірки, відповідач повідомив наступне.
У періоді з 03.10.2024 по 11.10.2024 працівниками управління контролю за підакцизними товарами Соколом С.В., Квасовим Р.В., Котенком А.М., та Хрупою С.В. проведено фактичну перевірку ТОВ ДОРПОСТАЧ за місцем провадження діяльності за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45.
Отримання допуску до перевірки, її проведення та оформлення результатів здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства. Під час отримання допуску до перевірки, її проведенні та оформленні результатів не приймали участь жодні інші особи, ніж ті що зазначені у наказі на проведення перевірки.
Враховуючи вищенаведене, твердження ТОВ Дорпостач про те, що працівники Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Сумській області разом з працівниками ГУ ДПС у Сумській області з`явились на проведення фактичної перевірки не відповідає дійсності.
Відтак, перевіркою встановлено роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії, чим порушено вимоги ч.23 ст.15 Закону №481/95-ВР.
Відповідальність за порушення вимог ч.23 ст.15 Закону №481/95-ВР передбачена у п. 22 ч. 2 ст. 73 розділу 11 Закону України від 18.06.2024 №3817-ІХ Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (далі Закон України №3817-ІХ), згідно з яким у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів - 45 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року (7100,0 х 45 = 319 500,0 грн).
Відповідач зауважив, що чинним законодавством не передбачено поновлення дії анульованих ліцензій шляхом здійснення чергової сплати. Єдиним способом поновлення дії ліцензії є оскарження в судовому порядку відповідного розпорядження, яким таку ліцензію було анульовано.
Крім цього, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 №480/4008/23 відмовлено у задоволенні позову ТОВ ДОРПОСТАЧ. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2025 рішення Сумського окружного адміністративного суду залишено без змін.
Посилання ТОВ Дорпостач на можливість реєстрації акцизних накладних не спростовує виявлені під час фактичної перевірки факти роздрібної торгівлі пальним у періоді відсутності ліцензії. Крім того, зауважуємо, що позивачем на обґрунтування своєї позиції з усього періоду безліцензійної торгівлі пальним з 03.02.2023 по 02.05.2024 надано копії акцизних накладних лише по 29.09.2023, що навіть за власною логікою позивача не спростовувало б без ліцензійну торгівлю пальним виявлену під час перевірки за період з 30.09.2023 по 02.05.2024.
При цьому, сукупність вищенаведених матеріалів кримінального провадження, а також додатки до акту перевірки підтверджують здійснення ТОВ Дорпостач на території Паливного складу, розташованого за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45, виробництва пального без ліцензії.
Так, відповідно до протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю місця від 24.07.2024, встановлено, що службовою особою ТОВ Дорпостач ОСОБА_1 на території Паливного складу за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45, здійснювалось виробництво пального та його переміщення з метою подальшого збуту, а саме: надходження компонентів та хімічних речовин для виробництва пального; виробництво пального; переміщення виробленого пального до власної АЗС для подальшого збуту.
При цьому, за результатами проведеної експертизи (висновок експертів № 5778/6135/6136 від 30.08.2024) встановлено, що зразки пального відібрані з резервуарів Паливного складу та АЗС за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45, не відповідають вимогам ДСТУ 7687:2015 Бензини Автомобільні Євро. Технічні умови, а також не відповідають вимогам Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, судових та котельних палив за показником об`ємна частка бензолу.
Відтак, перевіркою встановлено виробництво ТОВ Дорпостач пального без наявності ліцензії, чим порушено вимоги ч.29 ст.2 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.73 Закону №3817-ІХ у разі виробництва пального без наявності ліцензії до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів - 165 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року (7100,0 х 165 = 1 171 500,0 грн).
Враховуючи вищезазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 153-163 том 1).
У відповіді на відзив на позовну заяву позивач не погоджується з позицією відповідача та просить позовні вимоги задовольнити (а.с. 65-72 том 2).
У зв`язку з оголошенням 08.04.2025 о 09:15 у м. Суми "Повітряної тривоги", яка на момент початку судового засідання не закінчилась, розгляд справи перенесено на 22.04.2025.
У зв`язку з оголошенням 22.04.2025 о 08:24 у м. Суми "Повітряної тривоги", яка на момент початку судового засідання не закінчилась, розгляд справи перенесено на 27.05.2025.
У зв`язку з оголошенням 27.05.2025 о 10:11 у м. Суми "Повітряної тривоги", яка на момент початку судового засідання не закінчилась, розгляд справи перенесено на 05.06.2025.
У зв`язку з оголошенням 05.06.2025 о 11:38 у м. Суми "Повітряної тривоги", яка на момент початку судового засідання не закінчилась, розгляд справи перенесено на 24.06.2025.
У зв`язку з оголошенням 24.06.2025 о 07:21 у м. Суми "Повітряної тривоги", яка на момент початку судового засідання не закінчилась, розгляд справи перенесено на 01.07.2025.
У зв`язку з оголошенням 01.07.2025 о 09:10 у м. Суми "Повітряної тривоги", яка на момент початку судового засідання не закінчилась, розгляд справи перенесено на 14.07.2025.
У зв`язку з оголошенням 14.07.2025 о 15:36 у м. Суми "Повітряної тривоги", яка на момент початку судового засідання не закінчилась, розгляд справи перенесено на 28.08.2025.
У зв`язку з оголошенням 28.08.2025 о 13:08 у м. Суми "Повітряної тривоги", яка на момент початку судового засідання не закінчилась, розгляд справи перенесено на 18.09.2025.
Ухвалою суду від 18.09.2025 р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду на 16.10.2025 р.
В судовому засіданні 16.10.2025 оголошено перерву до 13.11.2025.
У зв`язку з оголошенням 13.11.25 о 11:28 у м. Суми "Повітряної тривоги", яка на момент початку судового засідання не закінчилась, розгляд справи перенесено на 04.12.2025.
У зв`язку з оголошенням 21.08.2025 о 15:48 у м. Суми "Повітряної тривоги", яка на момент початку судового засідання не закінчилась, розгляд справи перенесено на 16.12.2025.
В судовому засіданні 16.12.2025 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.
Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Підставою прийняття зазначеного наказу податковим органом визначено пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, у зв`язку з отриманням в установленому порядку податкової інформації про виробництво пального без наявності ліцензії з метою здійснення функцій щодо контролю за дотриманням вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, обігу та транспортування підакцизних товарів.
11.10.2024 ГУ ДПС у Сумській області за результатами перевірки складено акт №1511/А/18-28-09-01/А/18-28-09-01/38584699, в якому зафіксовано здійснення ТОВ ДОРПОСТАЧ роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії, чим порушено вимоги ч.23 ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (далі Закон №481/95-ВР) та здійснення виробництва пального без наявності ліцензії, чим порушено вимоги ч.29 ст.2 Закону №481/95-ВР. (а.с. 18 -22 том 1).
ТОВ Дорпостач не погодилось з висновками акту перевірки та подано до ГУ ДПС у Сумській області заперечення № 68 від 29.10.2024 (а. с. 1-5 том 2).
ГУ ДПС у Сумській області листом від 13.11.2024 № 2640/12/18-28-09-01-03 надано відповідь, згідно з якою заперечення ТОВ «ДОРПОСТАЧ» залишено без задоволення, а висновки акту перевірки залишено без змін (а. с. 5 звор.бік-13 том 2).
18.11.2024 ГУ ДПС у Сумській області прийняті податкові повідомлення-рішення:
ТОВ ДОРПОСТАЧ оскаржено наведені податкові повідомлення-рішення до ДПС України.
ДПС України прийнято рішення від 10.02.2025 р. №3853/6/99-00-06-03-01-06, яким податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу ТОВ Дорпостач без задоволення (а.с.120-124 том 1).
Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Щодо доводів ТОВ Дорпостач про порушення ГУ ДПС у Сумській області норм Податкового кодексу України під час проведення перевірки, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями п. 1.1 ст. 1 ПК України передбачено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Зокрема, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 ПК України).
У свою чергу фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України).
Відповідно до Порядку проведення фактичної перевірки визначеного статтею 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) та може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав наведених у підпунктах 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 зазначеної статті Кодексу, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України).
Тобто за наявності хоча б однієї з підстав наведених у підпунктах 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка проводиться згідно повноважень контролюючого органу з питань визначених у підпункті 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Кодексу, що належать безпосередньо до предмету перевірки.
Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Відповідно до ч.1 ст.72 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» контроль за дотриманням цього Закону здійснюють органи ліцензування та інші органи в межах компетенції, визначеної законом.
При цьому, суд зазначає, що норми Податкового кодексу, не передбачають зобов`язання щодо зазначення контролюючим органом у наказі на проведення фактичної перевірки конкретизації підстав, окрім перелічених у підпунктах 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Кодексу.
Крім того, відповідно до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, є самостійною обставиною з якою законодавець право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Отже, зазначені правові норми дозволяють проведення фактичної перевірки платника податків, у тому числі на підставі виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів ст.16 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» покладені на Головне управління ДПС у Сумській області.
При цьому, Верховний Суд у постанові від 27.07.2023 р. по справі №280/4696/22 зазначив, що за сталою та послідовною практикою Верховного Суду (зокрема, постанови від 11 липня 2022 року у справі №120/5728/20-а, від 21 грудня 2022 року у справі №500/1331/21) формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу.
Так, враховуючи, що у справі №280/4696/22 у наказах про призначення фактичної перевірки судом встановлено наявність посилання на здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, як на підставу проведення перевірки, Верховний Суд у вказаній постанові від 27.07.2023 р. дійшов до висновку про те, що такі накази містять як юридичні (елемент підстав для проведення перевірки) так і фактичні підстави (сукупність обставин, що характеризують (зумовлюють) юридичну підставу) для призначення до проведення фактичної перевірки контролюючим органом.
Одночасно, зі змісту наказу про проведення фактичної перевірки від 30.09.2024 №1983-кп вбачається, що перевірка ТОВ «Дорпостач» була призначена на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України та у зв`язку з отриманням в установленому порядку інформації про виробництво пального без наявності ліцензії.
Тобто у преамбулі наказу міститься посилання як на юридичні підстави проведення перевірок посилання на норми ПК України, так і фактичні вказівка на проведення перевірки з метою здійснення функцій щодо контролю за дотриманням вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, обігу та транспортування підакцизних товарів.
Отже, зазначені правові норми дозволяють проведення фактичної перевірки платника податків, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів, ст.16 та ст.72 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» покладені на Головне управління ДПС у Сумській області.
Верховний Суд у постанові від 26 березня 2024 року у справі №420/9909/23, ухваленої у складі Судової палати, сформулював висновки, за змістом яких податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.
Тобто, якщо відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), покликання у наказі на сам лише підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Відповідно, такий наказ не можна вважати протиправним.
Враховуючи вищенаведене, наказ Головного управління ДПС у Сумській області від 30.09.2024 року №1983-кп «Про проведення фактичної перевірки» містить посилання на відповідні підстави для проведення такої перевірки, що відповідає чинному законодавству України.
Також не приймаються судом до уваги посилання позивача, що з наказу на проведення фактичної перевірки не зрозуміло які саме господарські одиниці підлягали перевірці.
Так, відповідно до пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Суд зазначає, що фактична перевірка проводиться не за місцем розташування платника податку (місцем розташування органу управління), а саме за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.
Щодо посилань позивача про проведення перевірки за минулий період, суд зазначає наступне.
Так, у позовній заяві ТОВ «Дорпостач» наголошує на тому, що фактична перевірка у розумінні пп.75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України відповідачем не проводилася, оскільки перевірку було проведено не за місцезнаходженням об`єктів, а в приміщенні контролюючого органу з використанням відомостей системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, Єдиного реєстру акцизних накладних, Єдиного реєстру податкових накладних, електронних копій розрахункових документів за період з 05.10.2021 по 03.10.2024, а також з використанням матеріалів кримінального провадження, а тому така перевірка носить характер документальної невиїзної перевірки.
Відповідно до пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Згідно з пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Аналізуючи вказані норми законодавства суд дійшов висновку, що підставою та предметом фактичної перевірки може слугувати виявлена інформація, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за якими покладено на контролюючі органи, зокрема щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
При цьому Податковим кодексом не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході перевірок, у тому числі фактичних, крім ст.102 Податкового кодексу (не пізніше 1095 днів).
Також суд зазначає, що відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Пунктами 62.1 - 62.3 ст. 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: 62.1.1. ведення обліку платників податків; 62.1.2. інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; 62.1.3. перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; тощо.
Згідно з п. 71.1 ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Відповідно до п. 72.1 ст. 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: 72.1.1. від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: 72.1.1.3. про фінансово - господарські операції платників податків; 72.1.1.4. про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі електронні копії розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів.
Згідно з п. 74.1 ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.
Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.
Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.
Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.
Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.
Пунктом 74.3 ст. 74 ПК України визначено, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.
Положеннями ст. 83 ПК України встановлено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи; мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.
Так, наказом Міністерства фінансів України від 05.08.2020 №477 було затверджено Порядок функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, згідно з п.п. 1, 2, 3, 4, 7 розд. ІІ якого, СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.
СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України.
Інформація, яка зберігається в СОД РРО відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскального чека.
Аналіз наведених норм податкового законодавства свідчить про те, що використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків.
Таким чином, суд зазначає, що під час проведення фактичної перевірки, ГУ ДПС у Сумській області правомірно використано податкову інформацію яка міститься в СОД РРО, дані якої є фактичним відображенням (дублюванням) розрахункових операцій проведених позивачем у відповідний перевіряємий період.
Крім того відповідно до п.1 ст.16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.
Відповідно до п.2 ст.16 Закону України «Про інформацію» правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.
Тобто, чинним законодавством визначено, що податкова інформація, може бути використана як підстава для висновків в ході перевірки.
Також суд зазначає, що ст.83 Податкового кодексу не обмежено види перевірок в ході яких підставою для висновку може бути податкова інформація.
Враховуючи вищенаведене, посилання ТОВ «Дорпостач» про те, що замість фактичної перевірки проведено документальну не знайшло свого підтвердження в ході розгляду даної справи.
Щодо посилань ТОВ «Дорпостач» про те, що працівники Головного управління ДПС у Сумській області не з`явились на проведення фактичної перевірки, та про те що фактичну перевірку проведено в приміщенні контролюючого органу, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до п.80.9 ст.89 ПК України строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.
Згідно з п.82.3 ст.82 ПК України тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб.
Пунктом 80.10 ст.80 ПК України встановлено порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
Відповідно до п.80.10 ст.80 ПК України порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Згідно з п.86.5 ст.86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
03 жовтня 2024 року заступнику директора ТОВ «Дорпостач» Шишиморовій Людмилі Миколаївні вручено направлення на проведення перевірки №3488/н/18-28- 09-01, №3487/н/18-28-09-01 від 30.09.2024 та наказ про проведення фактичної перевірки №1983-кп від 30.09.2024.
Факт початку проведення фактичної перевірки підтверджується підписами заступника директора ТОВ «Дорпостач» Шишиморової Л.М. в направленнях про проведення перевірки, в яких мститься підтвердження й про отримання наказу на проведення фактичної перевірки.
Суд наголошує, що факт того, що представники контролюючого органу не перебували 10 днів у місці провадження діяльності позивача не може свідчити про те, що фактична перевірка проводилася за відсутності уповноважених осіб ТОВ «Дорпостач», адже у посадових осіб контролюючого органу немає обов`язку перебувати на місці проведення перевірки від початку до її кінця.
Суд зазначає, що виконання контролюючим органом своїх обов`язків щодо організації податкового контролю, зокрема шляхом проведення фактичної перевірки не є порушенням прав платника податків, не спричиняє і не може спричинити негативних наслідків для нього у випадку належного ведення господарської діяльності, фінансової звітності, бухгалтерського обліку, у відповідності до норм податкового законодавства та дотримання іншого законодавства контроль за яким покладено на податкові органи.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Сумській області щодо проведення документальної невиїзної перевірки за відсутності відповідного наказу на її проведення, оскільки доводи позивача в даній частині позовних вимог не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи.
Щодо доводів ТОВ «Дорпостач» про зазначення в акті перевірки дати завершення перевірки 11.04.2024, суд зазначає наступне.
При цьому, суд погоджується із податковим органом про наявність у акті перевірки технічної помилки в частині зазначення дати завершення перевірки, зокрема замість 11.10.2024 помилково зазначено 11.04.2024.
Суд звертає увагу, що зазначена помилка жодним чином не вплинула на виявлені в ході перевірки порушення та застосування передбачених у відповідності до чинного законодавства штрафних санкцій.
Суд наголошує, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновки, що технічна помилка, щодо дати завершення проведення перевірки не є підставою для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.
у періоді з 04.02.2023 по 02.05.2024 - ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним відсутні;
Зазначена інформація про реалізацію пального у періоді відсутності відповідної ліцензії наведена у витягу з реєстру електронних копій розрахункових документів - Додаток №1 до акту перевірки.
Відповідно до ч.23 ст.15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, у тому числі ігристих, газованих, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Проте, ГУ ДПС у Сумській області під час проведення перевірки встановлено роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії, чим порушено вимоги ч.23 ст.15 Закону №481/95-ВР.
Так, відповідальність за порушення вимог ч.23 ст.15 Закону №481/95-ВР передбачена у п. 22 ч. 2 ст. 73 розділу 11 Закону України від 18.06.2024 №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон України №3817-ІХ, чинна на дату прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення), згідно з яким у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів - 45 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року (7100,0 х 45 = 319 500,0 грн).
Разом з тим, ТОВ «Дорпостач» заперечував факт анулювання наведеної ліцензії, вважаючи, що у зв`язку із оплатою ліцензії вона продовжувала свою дію.
З наведеними твердженнями суд не погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до п.6 Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №545 (далі - Постанова №545), підставою для виключення суб`єкта господарювання з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення про анулювання ліцензії, прийняте ДФС та її територіальними органами відповідно до статей 3 і 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Разом з тим, Постановою №545 не визначається дата з якої відповідні ліцензії вважаються недійсними. Зазначені питання регулюються ст. 3 та ст. 15 Закону України №481/95-ВР.
Так, ст. 3 Закону №481/95-ВР регулює порядок видачі, анулювання ліцензій на виробництво спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального. Частиною 29 статті 3 Закону України визначено, що ліцензія анулюється та вважається недійсною з дня оприлюднення розпорядження про анулювання ліцензії на офіційному веб-сайті органу ліцензування.
Питання щодо порядку видачі та анулювання ліцензій на право оптової та роздрібної торгівлі пальним регулюється ст. 15 Закону №481/95-ВР.
Відповідно до ч.53 ст.15 Закону №481/95-ВР (в редакції чинній на момент видачі розпорядження про анулювання) ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.
Тобто, чинним законодавством порядок видачі та анулювання ліцензій регулюється окремо: на право виробництва підакцизних товарів, у тому числі пального, ст. 3 Закону №481/95-ВР, на право роздрібної та оптової торгівлі підакцизними товарами, у тому числі пальним, ст. 15 Закону №481/95-ВР.
При цьому, порядок анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі підакцизними товарами не включає до себе аналогічні до ст.3 Закону №481/95-ВР вимоги щодо дати з якої ліцензія вважається недійсною, зокрема дати оприлюднення розпорядження на офіційному веб-сайті.
Враховуючи вищенаведене, позивач у питаннях, що пов`язанні з ліцензуванням роздрібної торгівлі пальним безпідставно керується нормами, що регулюють ліцензування виробництва пального.
Крім того, щодо твердження ТОВ «ДОРПОСТАЧ» з приводу здійснення сплати за ліцензію, що свідчить про відсутність підстав вважати, що підприємство працювало без ліцензії, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.6 ст.16 Закону №481/95-ВР контроль за сплатою річної плати за ліцензії здійснюється органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України видавати ліцензії на виробництво спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального, оптову торгівлю спиртом, оптову та роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, на зберігання пального. Для здійснення контролю суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) подає зазначеному органу копію платіжної інструкції на перерахування плати чергового платежу за ліцензію з відміткою банку/небанківського надавача платіжних послуг про дату її виконання.
При цьому, суд наголошує, що чинним законодавством не передбачено поновлення дії анульованих ліцензій шляхом здійснення чергової сплати.
Єдиним способом поновлення дії ліцензії є оскарження в судовому порядку відповідного розпорядження, яким таку ліцензію було анульовано.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 по справі №480/4008/23 відмовлено у задоволенні позову ТОВ «ДОРПОСТАЧ» (а.с.49-52 том 2).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2025 по справі №480/4008/23 апеляційну скаргу ТОВ «ДОРПОСТАЧ» залишено без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду залишено без змін (а.с.53-57 том 2).

Таким чином, починаючи з 17.02.2025 наявне рішення суду по справі №480/4008/23, що набрало законної сили, яким ТОВ «ДОРПОСТАЧ» відмовлено у задоволенні позову до ГУ ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування розпорядження № 45-р/лц від 03.02.2023 в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900154 за адресою роздрібної торгівлі: Сумська область, м. Шостка, вул. Шевченка, 45, АЗС.

Також, суд не приймає до уваги посилання ТОВ «Дорпостач» на можливість реєстрації акцизних накладних як на продовження строку дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900154, оскільки наведені обставини не спростовують виявлені під час фактичної перевірки факти роздрібної торгівлі пальним у періоді відсутності ліцензії.

Отже, суд приходить висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області №901 від 18.11.2024 р. є правомірним, а підстави для його скасування відсутні.

Щодо податкового повідомлення-рішення №901 від 18.11.2024, яким до ТОВ Дорпостач застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 171 500 грн. у зв`язку з порушенням вимог ч.29 ст.2 Закону №481/95-ВР, суд зазначає наступне.

Згідно змісту акту перевірки від 11.10.2024 №1511/А/18-28-09-01/А/18-28-09-01/38584699 ГУ ДПС у Сумській області за результатами перевірки зафіксовано здійснення ТОВ ДОРПОСТАЧ виробництва пального без наявності ліцензії, чим порушено вимоги ч.29 ст.2 Закону №481/95-ВР. (а.с. 18 -22 том 1).

Судом встановлено, що на адресу Головного управління ДПС у Сумській області 24.09.2024 за вхідним номером № 21266/5 надійшов лист Слідчого управління ГУ НП в Сумській області від 24.09.2024 № 10236/24/12-2024, яким повідомлено про виробництво пального, здійснене службовими особами ТОВ «Дорпостач» шляхом змішування сировини - бензину стабільного, суміші вуглеводневої з хімічними домішками на території паливного складу за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45, що було встановлено в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000140. Даним листом надано копії Протоколів про результати спостереження за особою (річчю або місцем) та копії Протоколів про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж.

Також, 27.09.2024 на адресу Головного управління ДПС у Сумській області за вхідним номером № 21569/5, надійшов лист Слідчого управління ГУ НП в Сумській області від 27.09.2024 № 10811/24/12-2024, яким надано завірені копії матеріалів кримінального провадження на 33 арк., у тому числі копія протоколу обшуку від 08.07.2024 та копія висновку експертів №5778/6135/6136 від 30.08.2024.

Згідно ст.83 ПК України визначено перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок.

Так, п.83.1 ст.83 ПК України визначено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є:

пп.83.1.1. документи, визначені цим Кодексом;

пп.83.1.2. податкова інформація;

пп.83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 72.1.2 п. 72.1 ст. 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема, від органів виконавчої влади.

Пунктом 74.3 ст. 74 ПК України визначено, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до п.83.1 ст.83 ПК України при проведенні фактичної перевірки як підставу для висновків використано матеріали кримінального провадженні №0000140.

При цьому, варто зауважити, що сукупність вищенаведених матеріалів кримінального провадження, а також додатки до акту перевірки підтверджують здійснення ТОВ «Дорпостач» на території Паливного складу, розташованого за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45, виробництва пального без ліцензії.

Так, відповідно до протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю місця від 24.07.2024, встановлено, що службовою особою ТОВ «Дорпостач» ОСОБА_1 на території Паливного складу за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45, здійснювалось виробництво пального та його переміщення з метою подальшого збуту, а саме:

Надходження компонентів та хімічних речовин для виробництва пального.

12.05.2024 о 15:08 та 13.05.2024 о 18:37 зафіксовано надходження на територію Паливного складу автотранспорту з компонентами паливно-мастильних матеріалів та його подальше розвантаження до резервуарів Паливного складу;

Виробництво пального.

20.05.2024 о 08:34, 20.05.2024 з 13:32 по 16:11, 21.05.2024 о 08:53 та 23.05.2024 о 10:43 зафіксовано змішування підготовленої сировини з відповідними компонентами та хімічними речовинами, здійснене шляхом завантаження необхідних кількостей сировини та хімічних домішок з резервуарів Паливного складу до автоцистерни автомобілю МАЗ ВМ91067АТ та їх подальше перемішування в автоцистерні за допомогою насосного обладнання спецавтомобілю.

Переміщення виробленого пального до власної АЗС для подальшого збуту.

22.05.2024 о 15:40, 23.05.2024 о 10:43, 24.05.2024 о 08:37 вироблене паливо розвантажується в резервуари АЗС за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45.

Відповідно до відомостей Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Дорпостач» у періоді, що перевіряється, здійснювало придбання нафтохімічної продукції, яка використовується як сировина та/або компонент при виробництві пального, а саме: Абсорбент газоконденсатний, код УКТ ЗЕД , Сировина вуглеводнева, код УКТ ЗЕД , Сольвент кам`яновугільний марки Б, код УКТ ЗЕД , Сольвент кам`яновугільний марки В, код УКТ ЗЕД , Суміш ациклічних вуглеводнів стабілізована ТУ У 06.1-5:2015, код УКТ ЗЕД , Суміш вуглеводнів. Бензино-лігроїнова фракція ТУ У 23.2-4:2009, код УКТ ЗЕД .

Наведена інформація про придбання нафтохімічної продукції відображено у Додатку №2 до акту.

Так, в судовому засіданні судом було запропоновано представнику позивача надати пояснення разом із належним чином завіреними доказами, щодо використання у господарській діяльності придбаних Абсорбент газоконденсатний, код УКТ ЗЕД , Сировина вуглеводнева, код УКТ ЗЕД , Сольвент кам`яновугільний марки Б, код УКТ ЗЕД , Сольвент кам`яновугільний марки В, код УКТ ЗЕД , Суміш ациклічних вуглеводнів стабілізована ТУ У 06.1-5:2015, код УКТ ЗЕД , Суміш вуглеводнів. Бензино-лігроїнова фракція ТУ У 23.2-4:2009, код УКТ ЗЕД .

Проте, представником позивача не було надано жодних пояснень та доказів використання наведених речовин у господарській діяльності підприємства, а саме на спростування факту здійснення виробництва пального та його переміщення з метою подальшого збуту.

Крім того, відповідно до протоколу обшуку від 08.07.2024 у ході слідчих дій з резервуарів та ємностей відібрано зразки рідини для дослідження, за адресою місця провадження діяльності ТОВ «Дорпостач»: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45 (Паливний склад та АЗС) а саме:

з трьох резервуарів Паливного складу з позначками А-95, А-92 та А-95 ПР відібрано зразки рідини для дослідження (по три з кожного резервуару),

з чотирьох підземних резервуарів АЗС відібрано зразки рідини для дослідження (по три з кожного резервуару),

з двох наземних ємностей Паливного складу відібрано зразки рідини для дослідження (по три з кожної ємності).

Зразки рідини (по одному з кожного резервуару та ємності), відібрані під час слідчих дій, за адресою місця провадження діяльності ТОВ «ДОРПОСТАЧ»: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45, направлені до Національного наукового центру «Інститу судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України.

За результатами проведення експертизи складено висновок експертів № 5778/6135/6136 від 30.08.2024.

При проведенні експертизи для зручності дослідження зразки рідин позначені експертами наступним чином:

1Б, 2К, 3К (зразки рідин з трьох резервуарів Паливного складу з позначками А-95 та А-92);

4К, 5Б, 6Б, 7К (зразки рідин з чотирьох підземних резервуарів АЗС);

8К, 9Б (зразки рідин з двох наземних ємностей Паливного складу).

За результатами проведених фізико-хімічних та хімічних досліджень (стор. 14-15, 64 Висновку експертів) встановлено, що:

зразки рідин 1Б, 2К, 3К, 4К, 5Б, 6Б та 9Б за фізико-хімічними показниками не відповідають вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бенизини Автомобільні Євро. Технічні умови», а також не відповідають вимогам «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, судових та котельних палив» за показником «об`ємна частка бензолу»;

зразок рідини 7К являє собою хімічну органічну речовину - «бензол» та має у своєму складі механічні домішки;

зразок рідини 8К являє собою спиртовмісну рідину з вмістом спирту етилового 98,8 %.

Крім того, під час експертизи встановлено (стор. 61-62, 64-65 Висновку експертів), що надані на дослідження зразки рідин належать до підакцизних товарів, а саме:

зразки рідин 1Б, 2К, 3К, 4К, 5Б, 6Б та 9Б відносяться до нафтопродуктів, являють собою суміш переважно вуглеводнів широкого фракційного складу, належать до підакцизних товарів згідно з ст.215 Податкового кодексу України та класифікуються за УКТ ЗЕД « 2710 12 - легкі дистиляти»;

зразок рідини 7К, основу якого складає «бензол», у зв`язку з неможливістю визначити повні товарні та фізико-хімічні характеристики, визначити відповідність коду за УКТ ЗЕД не можливо;

зразок рідини 8К являє собою спиртовмісну рідину з вмістом спирту етилового 98,8 %,, належить до підакцизних товарів та класифікується за УКТ ЗЕД «2207 10 00 90 - спирт етиловий неденатурований, з концентрацією спирту 80% або більше - інші».

Таким чином, суд погоджується із висновками податкового органу про здійснення ТОВ «Дорпостач» виробництва пального без наявності відповідної ліцензії, зокрема змішування підготовленої сировини з відповідними компонентами та хімічними речовинами, здійснене шляхом завантаження необхідних кількостей сировини та хімічних домішок з резервуарів Паливного складу до автоцистерни автомобілю МАЗ ВМ91067АТ та їх подальше перемішування в автоцистерні за допомогою насосного обладнання спецавтомобілю.

При цьому, відповідно до висновку експертів № 5778/6135/6136 від 30.08.2024 судом встановлено, що зразки пального відібрані з резервуарів Паливного складу та АЗС за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45, не відповідають вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензини Автомобільні Євро. Технічні умови», а також не відповідають вимогам «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, судових та котельних палив» за показником «об`ємна частка бензолу» (а.с.15-37 том 2).

Даний факт додатково підтверджує встановлений перевіркою спосіб виробництва пального, а саме: примітивний виробничий процес - перемішування сировини та компонентів за допомогою насосу в автоцистерні; використання низькоякісних та/або невідповідних чинним стандартам сировини та компонентів - виявлені під час обшуку зразки «бензолу» та спиртовмісної рідини; невідповідність фізико-хімічних показників готової продукції чинним державним стандартам та нормам.

Відповідно до ч.29 ст. 2 Закону №481/95-ВР виробництво пального здійснюється суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) незалежно від форми власності за умови наявності ліцензії на право виробництва пального.

Отже, перевіркою встановлено виробництво ТОВ «Дорпостач» пального без наявності ліцензії, чим порушено вимоги ч.29 ст.2 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.73 Закону №3817-ІХ у разі виробництва пального без наявності ліцензії до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів - 165 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року (7100,0 х 165 = 1 171 500,0 грн).

При цьому, суд зазначає, що у розрахунку до податкового повідомлення рішення №901 допущено технічну помилку, а саме в розділі «відповідальність згідно нормативного акту» замість «пункт 5 частини другої статті 73 розділу ХІ Закону України № 3817 від 18 червня 2024» помилково зазначено «пункт 22 частини другої статті 73 розділу ХІ Закону України № 3817 від 18 червня 2024».

Загальні підходи до оцінки недоліків форми рішення сформульовані Верховним Судом у постановах від 6 серпня 2018 року у справі № 802/1198/16-а, від 19 травня 2020 року у справі №820/2300/18, від 30 квітня 2020 року у справі №810/384/16, від 17 березня 2020 року у справі № 808/4140/15, від 25 січня 2019 року у справі №812/1112/16, у яких Верховний Суд звертав увагу, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Так, суд наголошує, що не зважаючи на технічну помилку розмір штрафної санкції, її розрахунок та її сума визначена податковим органом вірно, а саме відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 73 розділу ХІ Закону №3817-ІХ.

Тобто зазначена помилка жодним чином не вплинула на застосовані штрафні санкції та не порушує права позивача.

Щодо посилання ТОВ «Дорпостач» на необхідність врахування рішення КСУ від 09.02.1999 №1-рп/99 під час обрахунку штрафних санкцій, суд зазначає наступне

Так, позивач зазначає, що штрафні санкції застосовані податковим органом під час прийняття оскаржуваних повідомлень-рішень були значним чином збільшені чим ті, які існували на дату вчинення самого порушення, зокрема встановлюючи порушення положень Закону N 481/95-ВР (в межах якого відповідальність за такі порушення встановлено на рівні 1000000,00 грн. та 250000,00 грн.), відповідач застосовує фінансові санкції у вигляді штрафу, визначені відповідно до пунктів 5 та 22 частини 2 статті 73 Закону N 3817-ІХ (в межах якого відповідальність за таке порушення встановлено на рівні 1171500,00 грн. та 319500,00 грн.).

За змістом частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Конституційного Суду України у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів від 09.02.1999 №1-рп/99, у якому визначено, що «за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього».

Наведене не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути визначено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті. Тобто в нормативно-правовому акті, який пом`якшує або скасовує відповідальність юридичних осіб, має бути прямо зазначено про його зворотною дію в часі.

В даному випадку ст. 73 Закону N 3817-ІХ не пом`якшує та не скасовує відповідальність, а навпаки збільшує розмір штрафної санкції за виявлені порушення.

Суд також, наголошує, що доводи підприємства про необхідність застосування до спірних відносин у частині нарахування штрафних санкцій на підставі норм в редакції Закону 481/95-ВР є помилковими, оскільки станом на дату нарахування штрафних санкцій наведена норма була нечинною, а підлягала застосуванню саме чинна статті 73 Закону N 3817-ІХ .

Таким чином, суд приходить висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області №901 від 18.11.2024 р. є правомірним, а підстави для його скасування відсутні.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі Ґарсія Руіз проти Іспанії (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при проведенні перевірки та прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову, понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорпостач" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 19.12.2025.

Суддя О.А. Прилипчук