Справа № 826/2282/17
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2282/17 Суддя (судді) першої інстанції: Бевза В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вагон Трейдінг" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року позивач - ТОВ "Вагон Трейдінг" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, яким просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10 січня 2017 року №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ТОВ "Вагон Трейдінг".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2020 року зупинено провадження у справі №826/2282/17 до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №640/1694/17.

Відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-IX та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року №399, справу №826/2282/17 передано на розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року прийнято адміністративну справу №826/2282/17 до провадження, зобов`язано учасників справи повідомити про усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі №826/2282/17.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року поновлено провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини справи, не досліджено та не враховано надані до суду докази.

Апелянт звернув увагу суду на те, що реальність господарських операцій підприємствами-постачальниками належним чином документально не доведена. Крім того, перевірка по справі №826/1694/17 не відповідає однорідності по доказуванню зі справою №826/2282/17, вони відрізняються періодами та підставами перевірок.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі наказів від 12 вересня 2016 року №5748, від 20 вересня 2016 року №5944, ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 22 серпня 2016 року №758/10343/16-к та направлень від 14 вересня 2016 року №650/26-15-14-07-02, №2369/26-15-14-03-03, №1651/26-15-14-06-04, №4360/26-15-14-04-06 проведено документальна позапланова виїзна перевірку ТОВ "Вагон Трейдінг" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 22 жовтня 2014 року по 31 грудня 2015 року.

За результатами перевірки складено акт від 29 вересня 2016 року № 160/26-15-14-07-02/39451772, яким встановлено порушення ТОВ "Вагон Трейдінг":

- пп. 14.1.11, пп. 14.1.27 п. 14 ст. 14, п. 22.1 ст. 22, п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 137.8 ст. 137, п. 138.2, пп. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 146.12 ст. 146, ст. 159 Податкового кодексу України в результаті чого занижений податок на прибуток за період з 22 жовтня 2014 року по 31 грудня 2015 року на загальну суму 251220 грн., в тому числі в звітних (податкових періодах): 2015 рік в сумі 251220 грн;

- п. 22.1 ст. 22, п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість за період з 22 жовтня 2014 року по 31 грудня 2015 року на загальну суму 162466 грн, в тому числі по періодах: червень 2015 на загальну суму 10833 грн; липень 2015 на загальну суму 4000 грн; жовтень 2015 на загальну суму 147633 грн;

- п. 3 "Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків і сум утриманого з них податку" затвердженого наказом ДПА від 24 грудня 2010 року №1020, затвердженого наказом Міндоходів від 21 січня 2014 року №49 та наказу від 13 січня 2015 року №4, щодо несвоєчасного подання податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків за 4 кв. 2015 та неподання за 2 кв. 2015 року.

05 жовтня 2016 року ТОВ "Вагон Трейдінг" подано до ДПІ у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві заперечення на акт від 29 вересня 2016 року № 160/26-15-14-07-02/39451772 з копіями первинних документів.

Головне управління ДФС у м. Києві листом від 12 жовтня 2016 року №22148/10/26-5-14-07-02-15 висновки акту перевірки від 29 вересня 2016 року № 160/26-15-14-07-02/39451772 залишено без змін, а заперечення без задоволення.

На підставі акта перевірки від 29 вересня 2016 року № 160/26-15-14-07-02/39451772 Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 18 жовтня 2016 року:

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 251220,00 грн;

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 243 699,00 грн, за податковими зобов`язаннями 162466,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями на 81233,00 грн.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 28 грудня 2016 року №28306/Б/99-99-11-01-02-25 скаргу ТОВ "Вагон Трейдінг" задоволено частково, скасовано податкове повідомлення - рішення від 18 жовтня 2016 року №, а податкове повідомлення - рішення від 18 жовтня 2016 року № залишено без змін.

На підставі акта перевірки від 29 вересня 2016 року № 160/26-15-14-07-02/39451772 з урахуванням рішення про результати розгляду скарги від 28 грудня 2016 року №28306/6/99-99-11-01-02-25 Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 10 січня 2017 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 105000,00 грн.

Вважаючи протиправним оскаржуване податкове повідомлення-рішення позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що рішенням суду та постановою Верховного Суду у справі №826/1694/17 щодо акту перевірки від 29 вересня 2016 року № 160/26-15-14-07-02/39451772 встановлене те, що тотожні господарські операції позивача із ТОВ "ГРАНД СТАР", за якими визначені податкові зобов`язання з податку на прибуток та податку на додану вартість є реальними, а висновки контролюючого органу помилковими. Крім того, єдина відмінність фактичних обставин справи №826/1694/17 від даної справи це вид визначеного податкового зобов`язання за тотожними господарськими операціями позивача, яким надана правова оцінка, як судами першої та апеляційної інстанції, так і Верховним Судом, які є обов`язковими для суду у цій справі.

Також суд першої інстанції наголосив, що сума визначеного податку 105000,00 грн. - це сума податку на прибуток виключно за операціями із ТОВ "Гранд Стар", водночас нарахування податку на прибуток за операціями з ТОВ "Укрінжиніринг Він" не включенні до обрахунку оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України встановлено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Пунктом 138.2 ст. 138 ПК України визначено, що фінансовий результат до оподаткування зменшується:

на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті;

на суму залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень цієї статті Кодексу, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта;

на суму дооцінки та вигід від відновлення корисності основних засобів або нематеріальних активів в межах попередньо віднесених до витрат уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив про те, що реальність здійснення господарських операцій підприємствами-постачальниками належним чином документально не доведена, а тому у ТОВ "Вагон Трейдінг" відсутні підстави для декларування витрат по операціях з придбання товарів і послуг у ТОВ "Гранд Стар" та ТОВ "Укрінжиніринг Він".

Звернув увагу суду, що згідно ЄРПН податкові накладні на користь ТОВ "Гранд Стар" реєструвало лише ТОВ "Рітел Експерт", водночас у ТОВ "Рітел Експерт" відсутні основні засоби, податкові накладні на користь ТОВ "Рітел Експерт" з номенклатурою "Обладнання металообробне рейко різ ТС 800-Т" не реєструвались, а тому неможливо встановити походження товару, який був поставлений в подальшому ТОВ "Вагон Трейдінг".

Також зазначив про те, що відповідно до вироку Печерського районного суду міста Києва від 18 квітня 2016 року у справі №757/9289/16-к ОСОБА_1 не мав наміру здійснювати фінансово-господарську діяльність ТОВ "Укрінжиніринг Він", а тому неможливо встановити яким чином вказане товариство здійснювало господарську діяльність з надання юридичних і інформаційно-консультативних послуг.

Як встановлено судом першої інстанції, податкове повідомлення-рішення від 18 жовтня 2016 року №, що прийняте Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі акта перевірки від 29 вересня 2016 року №160/26-15-14-07-02/39451772 оскаржено позивачем до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2020 року у справі №826/1694/17, залишеним без постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 18 жовтня 2016 року № частково, саме на суму 162 499,50 грн. з яких з податкове зобов`язання - 108333,00 грн та за штрафні (фінансові) санкції - 54 166,50 грн.

Постановою Верховного Суду від 03 листопада 2021 року у справі № 826/1694/17 касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року без змін.

Зокрема Верховний Суд у вказаній справі погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно ТОВ "Гранд Стар", як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставним оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, Верховний Суд у вказаній справі зазначив, що відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між конкретними контрагентами. В разі наявності у контролюючого органу інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи. Невиконання обов`язку щодо належного підписання первинного документа, складеного однією особою і переданого іншій особі може позбавляти цей документ статусу первинного або в разі обізнаності контрагента з відсутністю повноважень щодо складання такого документа, або в разі фактичної відсутності господарської операції.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з актом перевірки від 29 вересня 2016 року №160/26-15-14-07-02/39451772 податок на прибуток за перевіряємий період визначений позивачу виключно відносно операцій позивача із двома контрагентами ТОВ "Укрінжиніринг Він" та ТОВ "Гранд Стар", які віднесені до витрат.

Враховуючи, що у справі №826/1694/17 рішенням суду що набрало законної сили, щодо акту перевірки від 29 вересня 2016 року №160/26-15-14-07-02/39451772 встановлено, що господарські операції позивача із ТОВ "Гранд Стар", за якими визначені податкові зобов`язання з податку на прибуток та податку на додану вартість були реальними, а тому вказані обставини не підлягають повторному доказуванню у даній справі.

Також у справі №826/1694/17 суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки первинні документи щодо фінансово-господарських правовідносин з ТОВ "Укрінжиніринг Він" підписано особою, щодо якої Печерським районним судом міста Києва винесено вирок від 18 квітня 2018 року у справі №757/9289/16-к, яким затверджено угоду від 29 лютого 2016 року між прокурором відділу прокуратури м. Києва Бондарчуком Д.М. та підозрюваним ОСОБА_1 про визнання винуватості, визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України, а тому вказані документи не можуть належним чином засвідчувати факт наявності фінансово - господарських правовідносин між позивачем та ТОВ "Укрінжиніринг Він".

Разом з тим, судом першої інстанції у даній справі встановлено, що в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні від 10 січня 2017 року № сума донарахованого податку у розмірі 105000,00 грн, є виключно сумою податку на прибуток за операціями позивача з ТОВ "Гранд Стар", водночас нарахування податку на прибуток за операціями із ТОВ "Укрінжиніринг Він" не включенні до обрахунку, що не спростовано контролюючим органом в апеляційній скарзі.

Отже, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення рішення.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку