Справа № 520/24683/25
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 р. № 520/24683/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасечнік О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізюмської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області про визнання протиправними та скасування розпорядження, рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Харківського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Ізюмської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

1) Визнати протиправним та скасувати Розпорядженням Начальника Ізюмської МВА Сергія Федченко від 07.07.2025 за номером 1015-ВС про затвердження рішення Комісії за заявою ОСОБА_1 ЗВ-11.12.2024-159217;

2) Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України про надання компенсації на відновлення пошкоджених об`єктів від 04.07.2025 номер 204 за заявою ОСОБА_1 ЗВ-11.12.2024-159217;

3) Зобов`язати Комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, повторно розглянути заяву про надання компенсацїї на відновлення пошкоджених об`єктів за пошкодженя об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , при прийнятті рішення про надання компенсації та складанні чек-листа, урахувати дані, зазначені у заперечені ОСОБА_1 про незгоду із об`ємом зафіксованих наявних пошкодженнь від 13.06.2025 та запереченні на рішення Комісії-2 від 11.07.2025 до Начальника Ізюмської ОСОБА_2 ;

4) Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно винесені Розпорядження від 07.07.2025 за номером 1015-ВС про затвердження рішення Комісії за заявою ОСОБА_1 ЗВ-11.12.2024-159217 та рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України про надання компенсації на відновлення пошкоджених об`єктів від 04.07.2025 номер 204 за заявою ОСОБА_1 ЗВ-11.12.2024-159217, тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

06.10.2025 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що в спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства України.

10.10.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 22.09.2025 суд відкрив провадження у справі, призначив справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судовим розглядом встановлено, що 12.06.2025 року відбулося комісійне обстеження пошкодженого будинку за адресою АДРЕСА_1 , який належить позивачу, за результатами якого складено акт № 3088 (повторно) від 12.06.2025.

13.06.2025 року позивач звернувся до начальника Ізюмської МВА із заявою-запереченням про незгоду із об`ємом зафіксованих наявних пошкоджень.

17.06.2025 року позивач звернувся до начальника Ізюмської МВА з інформаційним запитом в якому просив надати йому інформацію, а саме можливість ознайомитися зі складеними під час обстеження будинку документами: Актом обстеження та чек-листом.

04.07.2025 року Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України прийнято рішення про надання компенсації по програмі є-відновлння за заявою позивача ЗВ-11.12.2024-159217.

Розпорядженням начальника Ізюмської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області № 1015-ВС від 07.07.2025 вбачається, що затверджено рішення комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені обєкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, териристичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України від 04.07.2025 № 204 "Про надання компенсації на відновлення пошкоджених об`єктів", зокрема, № ЗВ-11.12.2024-159217.

Листом Ізюмської МВА № Н-982/03.01-03 від 16.07.2025 надано таку інформацію: акт обстеження, складений комісією під час виїзду за адресою м. Ізюм, вул. Левка Лук`яненка, 2. Чек-лист, який складався під час огляду, також разом з даним листом надано копію акту обстеження та копію чек-листа.

Листом Ізюмської МВА від 21.07.2025 зазначено, що законодавством України не передбачено перегляд обсягів компенсації по вже прийнятому рішенню комісією.

Не погоджуючись із вищевказаними розпорядженням та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування", виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Главою 2 розділу 1 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зокрема, в галузі житлово-комунального господарства (стаття 30).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.04.2023 р. № 381 затверджено Порядок надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги єВідновлення (в подальшому Порядок № 381).

Компенсація надається за умови, що об`єкт нерухомого майна був пошкоджений після набрання чинності Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні (пункт 6 Порядку).

Пунктом 7 Порядку № 381 встановлено, що для розгляду питання надання компенсації виконавчими органами сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, військовими адміністраціями населеного пункту або військово-цивільними адміністраціями населеного пункту (далі - уповноважений орган) утворюється комісія з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - комісія). Комісія є консультативно-дорадчим органом, підзвітним та підконтрольним уповноваженому органу. Уповноважений орган забезпечує дотримання комісією вимог цього Порядку. Положення про комісію, її персональний склад затверджуються уповноваженим органом.

Згідно із п. 3 Порядку № 381, отримувачем компенсації є фізична особа - громадянин України, яка досягла 18-річного віку та подала засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) або в інший спосіб, передбачений цим Порядком, заяву та є власником (співвласником) пошкодженого об`єкта, право власності якого підтверджено.

Пунктом 8 Порядку № 381 передбачено, що Комісія відповідно до цього Порядку, зокрема: розглядає заяви; встановлює наявність/відсутність права та підстав для надання компенсації та пріоритетного права на отримання компенсації відповідно до пункту 5 цього Порядку; приймає рішення про зупинення/поновлення розгляду заяви, надання/відмову в наданні компенсації відповідно до цього Порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи представник позивача Петрова Т.В. особисто засвідчила своїм підписом ознайомлення з актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської федерації від 12.06.2025 року №3088 відповідно до якого було складено ЧЕК-ЛИСТ з визначення розміру компенсації для відновлення пошкодженого об`єкта нерухомого майна від 12.06.2025 року за адресою: м. Ізюм, Харківська область, вул. Левка Лук`яненка, буд.2 за №ЗВ-11.12.2024-159217, з яким також ОСОБА_3 ознайомлена під підпис, будь-яких заперечень не зазначила.

Суд зазначає, що розрахунок компенсації здійснено відповідно Порядку на підставі даних акту обстеження. Наявна фотофіксація, що є частиною матеріалів вищезазначеного обстеження, підтверджує факт доступу та огляду членом Комісії. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 473, Акт обстеження є офіційним документом, що фіксує результати огляду. Підпис представника вищевказаного заявника в Акті свідчить про його згоду з викладеними в ньому даними.

Також слід зазначити, що всі необхідні дії щодо обстеження пошкодженого майна були виконані Комісією, про що свідчить Акт № 3088 від 12.06.2025 року з фотоматеріалами, що підтверджують стан об`єкта обстеження.

Між тим, позивачем не надано доказів присутності під час обстеження майна уповноваженого представника, повноваження якого не підтверджені у спосіб, передбачений ст. 237 Цивільного кодексу України.

Із врахуванням викладених вище обставин, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірним і скасування рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України про надання компенсації на відновлення пошкоджених об`єктів від 04.07.2025 номер 204, оскільки оскаржуване рішення прийнято із дотриманням вимог чинного законодавства.

Щодо визнання протиправним та скасування Розпорядження Начальника Ізюмської ОСОБА_2 від 07.07.2025 за номером 1015-ВС про затвердження рішення Комісії за заявою ОСОБА_1 ЗВ-11.12.2024-159217, суд зазначає, що вказана вимога є похідною, та у звязку з тим, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог про Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України про надання компенсації на відновлення пошкоджених об`єктів від 04.07.2025 номер 204 за заявою ОСОБА_1 ЗВ-11.12.2024-159217 та зобов`язати Комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, повторно розглянути заяву про надання компенсацїї на відновлення пошкоджених об`єктів за пошкодженя об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , при прийнятті рішення про надання компенсації та складанні чек-листа, урахувати дані, зазначені у заперечені ОСОБА_1 про незгоду із об`ємом зафіксованих наявних пошкодженнь від 13.06.2025 та запереченні на рішення Комісії-2 від 11.07.2025 до Начальника Ізюмської ОСОБА_2 , то дана позовна вимога також не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначені вище положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для ухваленні судового рішення у справі.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

VII. Розподіл судових витрат.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізюмської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області про визнання протиправними та скасування розпорядження, рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Ізюмська міська військова адміністрація Ізюмського району Харківської області, місцезнаходження: 64309, Харківська область, м. Ізюм, вул Васильківського, 4, .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 22.12.2025.

Суддя О.В. Пасечнік