Справа № 500/6628/25
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6628/25

22 грудня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії із врахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.04.2020 по 31.03.2022 та із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2019, 2020, 2021 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , перерахунок пенсії з 01.09.2025 із врахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.04.2020 по 31.03.2022 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2019, 2020, 2021 роки, а саме 10846,37 грн та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Тернопільській області як отримувач пенсії за віком з 01.11.2000 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування». Після призначення пенсії продовжувала працювати, а тому вважає, що набула права на перерахунок пенсії відповідно до вимог частини четвертої статті 42 цього Закону, згідно якої у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. За позицією позивача, якщо при перерахунку пенсії береться заробітна плата відповідно до абзацу першого частини першої статті 40, то, відповідно, має застосовуватись і та середня заробітна плата, яка береться при призначенні пенсії відповідно до цієї ж частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вказує, що з 01.04.2022 року відповідачем автоматично проведено перерахунок її пенсії, внаслідок якого дораховано страховий стаж та перераховано заробітну плату із застосуванням показника середньої заробітної плати 6186,32 грн. Не погоджуючись з таким рішенням, 05.09.2025 позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії згідно статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням заробітної плати та періоди страхового стажу з 01.04.2020 по 31.03.2022 та із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2019,2020, 2021 роки, а саме 10846,37 грн. Проте, листом від 24.09.2025 відповідачем відмовлено у здійсненні такого перерахунку, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 26.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

04.12.2025 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, у якому вимоги позивача не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Тернопільській області як одержувач пенсії за віком з 01.11.2020. Оскільки позивач після призначення пенсії продовжила працювати, тому на виконання вимог частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідачем з 01.04.2022 року проведено перерахунок її пенсії, внаслідок чого до страхового стажу і заробітної плати позивача зараховано період її роботи з 01.03.2020 по 28.02.2022. При цьому, пенсію обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014-2016 року (3764,40 грн) шляхом його множення на коефіцієнти збільшення за три попередні роки відповідно до постанов КМУ №124 від 20.02.2019, №251 від 01.04.2020, №127 від 22.02.2021 та №118 від 16.02.2022. З урахуванням викладеного розрахований з метою індексації пенсії показник середньої заробітної плати у 2022 році становив 6186,32 грн. Відповідач зазначає, що середня заробітна плата (дохід) по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки (2019-2021) в сумі 10846,37 грн застосовується при первинному призначенні пенсії, якщо звернення надійшло у 2022 році. Враховуючи той факт, що пенсія позивачу призначена у 2000 році, тому, за позицією відповідача, немає правових підстав для застосування середньої заробітної плати (доходу) по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки 2019-2021. З урахуванням викладеного відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими.

Інших заяв, у тому числі по суті, до суду не надходило.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує наступне.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 01.11.2000 року як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно записів трудової книжки, виданої 26.05.1972 на ім`я ОСОБА_1 , після призначення пенсії за віком позивач продовжувала працювати до 25.03.2022 року. (а.с.9-10)

На звернення позивача щодо її пенсійного забезпечення Головне управління ПФУ в Тернопільській області листом від 24.09.2025 №6439-6680/К-02/8-1900/25 повідомило позивача, що з 01 березня 2022 року проведено перерахунок її пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14 (3764,40*1,17*1,11*1,11*1,14=6186,32 грн). Крім того, з 01.04.2022 проведено перерахунок пенсії позивача відповідно до частини четвертої статті 42 Закону та до страхового стажу і заробітної плати зараховано період роботи з 01.03.2020 по 28.02.2022. Пенсію обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час попереднього перерахунку пенсії (6186,32 грн). При цьому відповідачем зазначено, що середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки 2019 2021 застосовується при первинному призначенні пенсії, якщо звернення надійшло у 2022 році. Враховуючи зазначене, відповідачем вказано, що для проведення перерахунку пенсійної виплати позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки немає правових підстав. (а.с.11)

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2019-2021 роки, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із частиною першою статті 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно до частиною другою статті 42 Закону № 1058-ІV (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2040-IX від 15.02.2022 - застосовується з 1 березня 2022 року) для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини. (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2040-IX від 15.02.2022 - застосовується з 1 березня 2022 року)

Частиною четвертою статті 42 Закону № 1058-ІV встановлено наступне:

«У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.»

Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що пенсіонер, якому призначена пенсія за віком та який продовжує працювати, має право на перерахунок пенсії з дорахуванням страхового стажу та заробітної плати, отриманої за період такого страхового стажу.

Суд зауважує, що у межах даної справи між сторонами відсутній спір з приводу обчислення показника страхового стажу позивача, який враховано відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії з 01.04.2022.

Натомість, спірним є порядок обчислення заробітної плати позивача, використаної при перерахунку її пенсії для обрахування розміру пенсії.

Так, за позицією позивача, при визначенні заробітної плати (доходу) при здійсненні перерахунку з 01.04.2022 для обчислення пенсії за формулою згідно статті 40 Закону №1058-ІV слід використовувати показник Зс (середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески), за три календарні роки, що передують року такого перерахунку, тобто з 2019 по 2021, що становить 10846,37 грн.

Відповідач, заперечуючи вказаний довід позивача, стверджує про необхідність застосування показника Зс (середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески), за три календарні роки з 2014 по 2016, що становить 3764,40 грн.

Вирішуючи вказане питання суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18.11.2020 по справі №522/1916/17 та від 21.10.2021 по справі №2-а-2430/11, згідно яких за змістом частини 2 статті 40 та частини 4 статті 42 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачений у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії (Зп = Зс х (Ск: К)) показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (Зс), який використовується при призначенні пенсії, є величиною незмінною і не підлягає коригуванню при перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення.

Отже, під час здійснення перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії, у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії можуть змінюватися лише показники суми коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць (Ск) та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати застрахованої особи (К).

Подібний правовий висновок викладений також і у постанові Верховного Суду від 02.04.2024р. по справі №420/19398/23.

Висновки постанови Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 22.10.2024 у справі №300/5450/23 хоча і побічно, але також підтверджують правильність наведеного судом вище тлумачення змісту належної норми матеріального норми права про незмінність показника заробітної плати середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, з якого були сплачені страхові внески (тобто такого, яким він був на час призначення пенсії) під час будь-яких подальших перерахунків пенсій.

Тому підсумково суд відмічає, що за змістом статей 40 і 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" такий елемент алгоритму обчислення розміру пенсії як показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, підлягає використанню одноразово вперше під час обчислення грошового виразу пенсії за віком (призначеної як у порядку Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", так і у порядку інших актів права, але з цієї ж самої підстави) і після цього має залишатися у незмінному стані під час усіх подальших перерахунків пенсії громадянина.

Повертаючись до обставин даної справи суд враховує, що пенсія за віком позивачу призначена з 01.11.2000 року.

Частина четверта статті 42 Закону № 1058-ІV викладена у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII (далі Закон № 2148-VIII), який набрав чинності 11.10.2017.

Цим же Законом № 2148-VIII доповнено Розділ XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пунктами 4-3, 4-4 та 4-5 наступного змісту:

Пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень. (пункт 4-3 розділу ХV Закону України №1058-ІV)

Відповідно до пункту 4-4 розділу ХV Закону України №1058-ІV з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

З 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

У пункті 4-5 розділу ХV Закону України №1058-ІV зазначено, що збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для обчислення пенсій, передбачене частиною другою статті 42 цього Закону, проводиться починаючи з 2021 року.

У 2019-2020 роках показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для перерахунку пенсій, збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за рік, що передує року, в якому проводиться збільшення, порівняно з роком, що передує року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Отже, враховуючи, що позивачу пенсія за віком відповідно до Закону №1058-ІУ була призначена до набрання чинності Законом України № 2148-VIII, тому у відповідності до приписів пункту 4-3 розділу ХV Закону України №1058-ІV, з 1 жовтня 2017 року перерахунок її пенсії здійснюється із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки.

Суд відзначає, що на подальший розвиток приписів частини 2 статті 42 Закону №1058-ІV Урядом України було прийнято постанову КМУ від 20.02.2019 №124 про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі за текстом - Порядок №124), яким визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Зі змісту наведеної норми права слідує, що механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії полягає у збільшенні за процедурою Порядку №124 вже застосованого раніше показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, а не у застосуванні нового показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Сутність запровадженого частиною 2 статті 42 Закону №1058-ІV та Порядком №124 механізму перерахунку пенсії викладена законодавцем у пункті 4 Порядку №124, де згаданий такий розрахунковий елемент механізму перерахунку пенсії як коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Згідно з пунктом 5 Порядку №124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пенсії, які призначені відповідно до Закону та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 41 розділу XV Прикінцеві положення Закону, пункту 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 3 жовтня 2017 р. №2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 Деякі питання пенсійного забезпечення громадян (Офіційний вісник України, 2008 р., № 25, ст. 785), щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Отже, коефіцієнти індексації за постановою КМУ №124 від 20.02.2019р., постановою КМУ №251 від 01.04.2020, постановою КМУ від 22.02.2021р. №127, постановою КМУ від 16.02.2022р. №118 (у розмірі - "1,17", у розмірі - "1,11", у розмірі - "1,11", у розмірі - "1,14" відповідно) згідно з частиною 2 статті 42 Закону №1058-ІV у процедурі перерахунку пенсій призначених та обрахованих за цього Закону, підлягають застосуванню до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за попередні три роки відносно 01 березня поточного року, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії.

При цьому, у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 08.12.2025р. у справі №440/254/25 пенсійний орган зобов`язаний застосувати усі встановлені законодавством коефіцієнти індексації, починаючи з 01.03.2021р., що підлягають послідовному застосуванню до показника середньої заробітної плати, який враховується для обчислення пенсії, позаяк саме такий підхід узгоджується з метою індексації - забезпечення збереження купівельної спроможності пенсій - та гарантує реалізацію конституційного права особи на достатнє пенсійне забезпечення, передбаченого статтями 46 та 48 Конституції України.

Відтак, перелічені коефіцієнти індексації підлягають застосуванню станом на 01 березня кожного поточного календарного року після настання події призначення пенсії вперше.

Згідно з правовим висновком постанови Верховного Суду від 13.01.2025р. у справі №160/28752/23 абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися у відповідності з частиною другою статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії під час її призначення.

Таким чином, з урахуванням вище наведених правових норм суд звертає увагу, що з 01.10.2017 раніше призначені пенсії обчислюються із використанням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки у розмірі 3764,40 грн, який згідно із постановами Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», від 01.04.2020 № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році», від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» збільшено на коефіцієнти індексації 1,17 (із 01.03.2019), 1,11 (із 01.05.2020), 1,11 (із 01.03.2021), 1,14 (із 01.03.2022).

Вирішуючи питання щодо застосування показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, суд виходить із того, що згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Пенсійного Фонду України, показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування враховується для обчислення пенсії», є такими:

-за 2014 рік 3149,45 грн;

-за 2015 рік 3661,41 грн;

-за 2016 рік 4482,35 грн.

Отже, застосований відповідачем при обчисленні пенсії позивача під час її перерахунку з 01.04.2022 року показник середньої заробітної плати становить 3764,40 грн ((3149,45 грн + 3661,41 грн + 4482,35 грн)/3).

При цьому, позивачем не обґрунтовано підстави для застосування показника середньої заробітної плати по країні за 2019-2021 роки при перерахунку пенсії у 2022 році у розмірі 10846,37 грн.

З листа ГУ ПФУ в Тернопільській області від 24.09.2025 №6439-6680/К-02/8-1900/25 слідує, що позивачу здійснено перерахунок пенсії із застосуванням середньомісячного заробітку для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням коефіцієнтів збільшення в розмірі 1,17, 1,11, 1,11 та 1,14, що складає 6186,32 грн. (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 = 6186,32 грн) та відповідає наведеним вище вимогам закону.

Таким чином, пенсію відповідачем обраховано у відповідності із нормами Закону № 1058-ІV, у зв`язку із чим порушення прав позивача судом не встановлено.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, у зв`язку із чим згідно статті 139 КАС України витрати на сплату судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м.Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46001, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.