Справа № 480/9599/25
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
19 грудня 2025 року Справа № 480/9599/25
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Кунець О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу,-
В С Т А Н О В И В:
18 грудня 2025 року до Сумського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Сумській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Сумській області «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Сумській області №1024-кп від 04.06.2025 року» №2092-кп від 27.11.2025.
Також, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом:
- зупинення дії наказу Головного управління ДПС в Сумській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 » №1024-кп від 04.06.2025 зі змінами внесеними наказом Головного управління ДПС у Сумській області «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Сумській області №1024-кп від 04.06.2025» №2092-кп від 27.11.2025 до набрання законної сили рішенням у даній справі;
- заборони Головному управлінню ДПС в Сумській області вчиняти будь які дії на виконання наказу Головного управління ДПС в Сумській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 » №1024-кп від 04.06.2025 зі змінами внесеними наказом Головного управління ДПС у Сумській області «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Сумській області №1024-кп від 04.06.2025» №2092-кп від 27.11.2025 до набрання законної сили рішенням у даній справі.
Обґрунтовуючи дану заяву позивач зазначає, що виконуючим обов`язки начальника Головного управління ДПС у Сумській області прийнято наказ «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 » №1024-кп від 04.06.2025, яким призначено проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 17.06.2025 тривалістю 10 робочих днів. У подальшому, начальником Головного управління ДПС у Сумській області прийнято наказ «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Сумській області №1024-кп від 04.06.2025» №2092-кп від 27.11.2025, згідно п. 1 якого внесено до наказу ГУ ДПС від 04.06.2025 1024-кп «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 » такі зміни: у заголовку та тексті наказу №1024-кп слово «виїзної» замінено словом «невиїзної». слово та цифри «статті 82» замінено словом та цифрами «статті 79», цифри та слова «24 листопада 2025 року» замінено цифрами та словами «29 грудня 2025 року». При цьому, ФОП ОСОБА_1 забезпечив явку свого представника, який допустив уповноважених осіб ГУ ДПС у Сумській області до перевірки та надав всі документи, які пов`язані з підприємницькою діяльністю ФОП ОСОБА_1 . Однак, незважаючи на наданий доступ та наявність усіх підтверджуючих документів від уповноваженого представника, посадова особа фактично відмовилась проводити перевірку.
На теперішній час, як зазначає позивач, прийнявши оскаржуваний наказ, відповідач може провести перевірку ФОП ОСОБА_1 «у кабінеті», що позбавить його можливості відразу надавати свої заперечення та пояснення та фактично призведе до нових судових спорів.
Водночас, у разі, якщо наказ про внесення змін до наказу про проведення планової виїзної перевірки, який є предметом спору, буде реалізовано контролюючим органом шляхом його застосуванням (фактичне проведення перевірки), то його подальше оскарження буде неможливим, оскільки такі позовні вимоги не будуть підлягати розгляду в порядку жодного судочинства, відтак це призведе до неможливості відновлення порушеного права платника податків.
Саме тому, позивач вважає, що в даному випадку вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є співмірним заявленим позовним вимогам та обставинам справи.
Дослідивши наявні матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини та доводи про необхідність вжиття заходів забезпечення позову в їх сукупності, суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (частина друга статті 150 КАС України).
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути забезпечено, крім іншого, шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.
Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до Рекомендацій № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
В свою чергу, заявник повинен довести існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення його прав, обґрунтувати складність вчинення цих дій, підтвердити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.
Як убачається зі змісту заяви, заявник звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову просить забезпечити позов шляхом:
- зупинення дії н а к а з у Головного управління ДПС в Сумській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 » № 1 0 2 4 - к п від 0 4 . 0 6 . 2 0 2 5 зі змінами внесеними наказом Головного управління ДПС у Сумській області «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Сумській області №1024-кп від 04.06.2025» №2092-кп від 27.11.2025 до набрання законної сили рішенням у даній справі;
- заборони Головному управлінню ДПС в Сумській області вчиняти будь-які дії на виконання н а к а з у Головного управління ДПС в Сумській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 » № 1 0 2 4 - к п від 0 4 . 0 6 . 2 0 2 5 зі змінами внесеними наказом Головного управління ДПС у Сумській області «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Сумській області №1024-кп від 04.06.2025» №2092-кп від 27.11.2025 до набрання законної сили рішенням у даній справі.
Суд вважає за доцільне зазначити, що наказ Головного управління ДПС в Сумській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 » №1024-кп від 04.06.2025 не є предметом спору у даній справі.
Крім того, позивачем не надано жодних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам внаслідок невжиття заходів забезпечення позову у даній справі.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.
Суддя О.М. Кунець