Справа № 751/2297/22
Суддя: Овсієнко Ю. К.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№751/2297/22
Провадження №2-а/751/35/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю.К.,

за участю секретаря Решетник В.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Слєпченко С.А. звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування винесеної відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.06.2022 серія БАБ № 577046.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 28.06.2022 відносно позивача винесено постанову про адміністративне правопорушення за наче б то вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає, що поліцейськими під час винесення постанови про адміністративне правопорушення було порушено норми КУпАП. Поліцейський, який розглядав справу провів такий розгляд не об`єктивно та неповно. Спочатку він відмовився ознайомлювати з відеоматеріалами, потім відмовився переносити розгляд справи на іншу дату за клопотанням позивача. В подальшому працівник поліції не відібрав від сторони позивача пояснення, сторона захисту була фактично позбавлена можливості здійснити право на захист і реалізувати свої права. Крім того, працівник поліції не обґрунтував взагалі підставу зупинки та фактично не зупиняв позивача під час руху. Авто позивача стояло запарковане на авто мийці біля пилососу в той момент, коли до нього підійшли працівники поліції. Представник поліції при розгляді справи не встановив обставин, що можуть пом`якшувати покарання або взагалі його виключити.

Ухвалою судді від 18.07.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

08.08.2022 представником відповідача на адресу суду подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Зміст заперечень зводяться до того, що виявивши транспортний засіб Volkswagen Polo, н.з. НОМЕР_1 , водій якого змінюючи напрямок руху та здійснивши зупинку транспортного засобу не використав відповідний покажчик повороту, поліцейські здійснили зупинку даного автомобіля. Після зупинки транспортного засобу, водія було проінформовано про причину зупинки та пред`явлено вимогу надати для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР. Під час перевірки документів, було встановлено особу водія, ним виявився ОСОБА_1 , який повідомив, що коли їхав не помітив жесту працівника поліції про зупинку.

Крім того, поліцейськими було встановлено, що посвідчення водія у ОСОБА_1 відсутнє. Перевіривши останнього по базі ІТС «ІПНП» було встановлено, що гр. ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.07.2021 по справі № 751/4586/21. Таким чином, громадянин ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, у зв`язку з чим поліцейським була розглянута справа та винесена оскаржувана постанова.

Зазначають, що з відеозапису вбачається, що позивача було зупинено саме під час руху за адресою вул. Ріпкінська, 3 за допомогою жесту, поданого рукою, що відповідає вимогам п.8.9 а) ПДР. Після зупинки водія було проінформовано про причину зупинки та пред`явлено вимогу надати для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР. Під час перевірки документів було встановлено особу водія, який повідомив, що коли їхав не помітив жесту працівника поліції про зупинку. Відеозаписом також підтверджується, що водій не мав при собі посвідчення водія на транспортний засіб, особу встановлено за паспортом громадянина України для виїзду за кордон. Враховуючи те, що позивач керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування Новозаводським районним судом міста Чернігова від 21.07.2021 строком на 12 місяців, а отже в діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, що свідчить про правомірність винесення поліцейським оскаржуваної постанови та притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу в розмірі 20 400 грн.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови, суд приходить до наступного висновку.

З постанови Новозаводського районного суду міста Чернігів від 21.07.2021 у справі №751/4586/21, вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 28.06.2022 р. серії БАБ № 577046 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді в розмірі 20 400 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 28.06.2022 о 16 год 59 хв в м. Чернігів, по вул. Ріпкінська, 3, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Polo, н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме будучи позбавленим керування Новозаводським районним судом міста Чернігова від 21.08.2021 строком на 12 місяців, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР.

З переглянутого відеозапису з відеореєстратора, який долучений представником відповідача до відзиву та значиться як додаток до оскаржуваної постанови, встановлено, що позивач керував транспортним засобом «Volkswagen Polo», н.з. НОМЕР_1 .

Після зупинки транспортного засобу, водія було проінформовано про причину зупинки та пред`явлено вимогу надати для перевірки документи, зазначені в п.2.1 ПДР. Під час перевірки документів, було встановлено особу водія, якій не мав при собі посвідчення водія на транспортний засіб. На відеозаписі також наявні пояснення позивача, що саме він керував транспортним засобом, а у його дівчини навіть немає посвідчення водія. Поліцейський жодним чином не перешкоджав ОСОБА_1 у користуванні своїми правами, навпаки, дочекався приїзду адвоката і лише після цього, в його присутності провів розгляд справи.

Крім того, під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, після чого водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога у встановленому законом порядку, на що останній погодився. ОСОБА_1 було доставлено до лікарні, результат огляду виявився позитивний.

Відповідно до ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно з підпунктом «а» пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Складом правопорушення, за яке передбачається адміністративна відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП, є керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права керування транспортними засобами.

В конкретному випадку, з огляду на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігів від 21.07.2021, яка набрала законної сили 03.08.2021, на момент винесення оскаржуваної постанови серії БАБ № 577046 від 28.06.2022 стосовно ОСОБА_1 строк позбавлення права керування позивача не сплинув.

Предметом розгляду даної справи є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Підставою для прийняття спірної постанови було порушення позивачем вимог п.2.1 «а» ПДР.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З системного аналізу вищевказаних норм вбачається, що для правомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем повинно бути надано докази в підтвердження факту керування транспортним засобом позивачем, який позбавлений права керування транспортними засобами.

Положеннями ч.1 ст.9 КАС України регламентовано, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визначений вимогами ч.2 ст.77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ч.2 ст.159 КАС України).

Зі змісту позовної заяви та пояснень позивача вбачається, що узагальнений зміст підстав позову зводиться до порушення поліцейським порядку розгляду справи, що виявилось у відмові в перенесенні справи, позбавленні можливості здійснення права на захист, не роз`ясненні підстави зупинки.

Отже, в конкретному випадку факт керування транспортним засобом позивачем, який позбавлений права керування не заперечується, а відтак вказану обставину в силу ч.1 ст.78 КАС України суд вважає достовірною та такою, що не підлягає доказуванню.

Щодо вказаних доводів позивача про порушення порядку розгляду справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно положень ст. 258 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, зокрема передбачених ч.1 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАП, уповноважена посадова особа на місці вчинення правопорушення виносить постанову. Положеннями КУпАП не передбачено можливість перенесення розгляду вказаної справи для надання правової допомоги.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 р. №5-рп/2015 вказав, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Положеннями КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру, тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП, не здійснювалося, а оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч.4 ст.258 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Як вбачається з наданого представником відповідача відеозаписом, поліцейський, не дивлячись на те, що участь адвоката при розгляді справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП не є обов`язковою, навпаки, дочекався приїзду адвоката, і вже потім почав розгляд адміністративної справи на місці.

Матеріали справи не підтверджують, що під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП поліцейським вчинялися будь-які дії, які б могли трактуватися судом як перешкоди у реалізації позивачем права на отримання позивачем правової допомоги.

У п.8 оскаржуваної постанови позивач власноручним підписом підтвердив, що права за ст.268 КУпАП та строк оскарження за ст.289 КУпАП йому роз`яснено.

За таких обставин суд приходить до переконання, що поліцейським дотримана процедура розгляду справи, зокрема роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу, що власне зміст позовної заяви та пояснення позивача щодо обставин вчинення правопорушень підтверджують факт порушення ним вимог п. 2.1 «а» ПДР та узгоджуються зі змістом оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Обставин, які б свідчили про порушення процедури розгляду справи або порушення прав позивача під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та/або будь-яким чином свідчили про перевищення службових повноважень поліцейським відносно позивача відсутні. Зміст постанови відповідає вимогам ст.ст.283,284 КУпАП.

За встановлених обставин, суд, оцінюючи доводи позивача в позові щодо його невинуватості та неправомірності винесення щодо нього оскаржуваної постанови, приходить до висновку, що вищевказані доводи ОСОБА_1 , не засновані на належних доказах, нічим не підтверджуються і спрямовані на ухилення останнім від адміністративної відповідальності за скоєні ним адміністративні правопорушення, факт наявності яких не викликає у суду жодних сумнівів.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадовим інструкціям поліцейського і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. У той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.3,4,9,72,78,241-246,255,286,293,295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

відповідач: Департамент патрульної поліції України (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, )

Суддя Ю.К. Овсієнко