Справа № 420/40166/25
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 грудня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кузьменко Н.А., вивчивши матеріали позовної заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови від 23.05.2025 року ВП № 78173160, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 03.12.2025 року надійшла позовна заява ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця ВПВР УЗПВР у Херсонській обл. Кузьменка І.М. від 23.05.2025 по ВП № 78173160 про стягнення з ХЗВ ВСП ЗСУ виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, о чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Ухвалою суду від 08.12.2025 року позовна заява була залишена без руху, а позивача повідомлено про необхідність у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки у позовній заяві та роз`яснено, що в разі не усунення недоліків позовна заява буде повернута позивачеві.

Згідно з ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Підставою для залишення позову без руху був пропуск строку звернення до суду.

В зв`язку з цим, суд своєю ухвалою від 08.12.2025 року зазначив про необхідність вказані недоліки усунути шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням відповідних підстав для поновлення строку з підтверджуючими доказами.

Позивач копію ухвали суду від 08.12.2025 року отримав 08.12.2025 року.

18.12.2025 року до суду від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява про поновлення процесуального строку, в якій він просить суд поновити строк звернення до суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця ВПВР УЗПВР у Херсонській обл. Кузьменка І.М. від 23.05.2025 по ВП № 78173160 про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_2 виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн.

Розглянувши зазначені документи, суддя вважає, що позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови від 23.05.2025 року ВП № 78173160 слід повернути позивачеві з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1, 2 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Суддя зазначає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом визначеного законом строку звернення до суду від дати порушення його прав, свобод чи інтересів. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

З матеріалів позову вбачається, що як вказує позивач, 09.08.2025 його представником проведено моніторинг відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження у відкритому доступі, під час якого виявлено відкрите ВП № 78173160, яке перебуває на виконанні у відповідача.

Таким чином, 09.08.2025 року позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів в даному випадку, а саме про існування оскаржуваної постанови від 23.05.2025 року ВП № 78173160 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн., при цьому з позовом до суду він звернувся лише 03.12.2025 року, тобто з пропуском визначеного законом строку звернення до суду.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в обґрунтування поданої заяви про поновлення процесуального строку зазначає, що 05.06.2025 російські війська вдарили по центру Херсона чотирма керованими авіабомбами. Поцілили у будівлю обласної державної адміністрації й частково її зруйнували. Також пошкоджені будинки та магазини, які розташовані поряд. Руйнівних пошкоджень зазнала будівля тимчасового місцезнаходження документів ІНФОРМАЦІЯ_2 , в тому числі претензійно-позовної роботи, та там могли бути матеріали ВП № 78173160. За даним фактом відкрито кримінальне провадження № 0000277 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення: частина перша статті 438 КК України (Воєнні злочини).

Таким чином позивач не може ані підтвердити, ані спростувати, ані підтвердити факт надходження від Відповідача постанови про відкриття ВП № 78173160 від 23.05.2025.

Позивач вказує, що станом на 06.08.2025 оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору від 23.05.2025 ВП № 78173160 у нього була відсутня.

З метою належного захисту інтересів ІНФОРМАЦІЯ_3 подано рапорт з проханням надати доручення помічнику начальника відділу - начальнику фінансово-економічної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо здійснення оплати судового збору за подачу позовної заяви у сумі 2 422,40 грн. за зазначеними у додатку реквізитами у термін до 25.08.2025 року. 09.08.2025 потребу в коштах для сплати судового збору внесено в основну заявку до забезпечувального фінансового органу Міністерства оборони України за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки».

Позивач вказує, що з даним позовом звернувся лише 02.12.2025, в тому числі із-за відсутності можливості сплати судового збору саме станом на останній день строку з моменту, коли позивач дізнався або міг дізнатися про порушення своїх прав.

З Фінансово-економічної служби ХЗВ ВСП ЗСУ була отримана платіжна інструкція № 823, що підтверджує сплату судового збору. Несвоєчасне отримання квитанції пояснюється постійними обстрілами та розосередженістю підрозділів Позивача у різних населених пунктах Херсонської та Миколаївської області з міркувань безпеки.

У зв`язку з ненадходженням від забезпечувального фінансового органу Міністерства оборони України квитанції про сплату судового збору, ХЗВ ВСП ЗСУ почав вживати заходи врегулювання спору та поновлення порушеного права, шляхом звернення зі скаргами на дії державного виконавця до посадових осіб УЗПВР у Херсонській обл.

11.08.2025 на адресу ВПВР УЗПВР у Херсонській обл. направлено заяву про отримання постанови про відкриття ВП № 78173160. У відповідь на запит, ВПВР УЗПВР у Херсонській обл. надіслав на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 постанову про відкриття ВП № 78173160.

24.10.2025 на електронну адресу ВПВР УЗПВР у Херсонській обл. направлено скаргу на дії державного виконавця у зв`язку з порушеннями державним виконавцем при виконанні рішення норм пункту 10-2 Розділ ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». Як вказує позивач, станом на теперішній час відповідь на скаргу на адресу ХЗВ ВСП ЗСУ не надходила.

ІНФОРМАЦІЯ_1 вважає, що поведінка позивача після отримання оскаржуваної постанови ВП № 78173160 від 23.05.2025 нетривалий проміжок часу, упродовж якого було реалізовано звернення до ВПВР УЗПВР та Департаменту щодо відновлення порушених прав, нетривалий проміжок часу, упродовж якого після відповідей від посадових осіб органів ДВС та отримання від Фінансово-економічної служби позивача платіжної інструкції від 10.11.2025 № 823 про сплату судового збору відповідно до платіжної заявки № 28 від 09.08.2025, відбулося звернення до суду з позовом після неотримання відповіді від Департаменту, вказує про вжиття ним активних дій, спрямованих на з`ясування підстав, з приводу яких прийнято оскаржуване рішення, що, на думку позивача, свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 вказує, що причинами пропуску строку стало: запровадження воєнного стану на території країни і продовження строку дії воєнного стану в Україні; перебування позивача в зоні бойових дій та задіяння до бойових завдань 100 % його особового складу; першочерговість вирішення завдань ХЗВ ВСП ЗСУ, який є органом військового управління, та виконує бойові задачі та вирішення завдань, пов`язаних з відбиттям нападів, охорони та оборони пункту управління підрозділів ХЗВ ВСП ЗСУ; боротьбою з ДРГ і забезпечення патрулювання під час комендантської години; організації комендантської служби на багатьох блокпостах в умовах воєнної загрози, організації збору, супроводження та охорони військовополонених з місць (місцевостей), де вони утримуються після взяття їх в полон, до таборів для тримання військовополонених або дільниць для тримання військовополонених, участі у боротьбі з ворожими диверсійно-розвідувальними групами в зоні відповідальності; запровадження довготривалих повітряних тривог, ракетна чи інше збройне ураження території; авіаудар по будівлі тимчасового місцезнаходження представників ХЗВ ВСП ЗСУ; погіршення ситуації у енергосистемі, спричинене масованими російськими обстрілами об`єктів енергетики, що призводить до стабілізаційних відключень світла.

Суддя зазначає, що хоча позивач і не вказує дату коли він дізнався про існування оскаржуваної постанови, однак ще 09.08.2025 року ним вже вживалися заходи щодо оплати судового збору для подання позову про оскарження цієї постанови про стягнення виконавчого збору у термін до 25.08.2025 року.

Таким чином, щонайменше станом на 09.08.2025 року позивач був обізнаний про порушення своїх прав, однак з позовом до суду звернувся 03.12.2025 року,

Згідно з ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Під «поважними причинами» слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: (1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; (2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; (3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; (4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Щодо посилання позивача на не надання відповідей на скарги на дії державного виконавця, які подавалися ним з метою досудового врегулювання спору, як на причину пропуску строку звернення до суду, то суд зазначає, що скарги на дії державного виконавця подавалися позивачем після закінчення 10-денного строку звернення до суду, а також подання скарг на дії виконавця не є досудовим порядком вирішення спору, оскільки в обов`язковому порядку законом не передбачено, тобто ці обставини не можуть створити об`єктивні передумови для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом та стати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду.

Також, посилання позивача, як на поважність причин пропуску строку звернення до суду, на запровадження воєнного стану на території країни і продовження строку дії воєнного стану в Україні, перебування позивача в зоні бойових дій, на погіршення ситуації у енергосистемі, суддя вважає необґрунтованими та безпідставними.

Суддя зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

При цьому, посилання позивача на відсутність можливості своєчасно сплатити судовий збір, в якості поважності причин пропуску строку звернення до суду, суддя оцінює критично.

В даному випадку суддя враховує висновки Верховного Суду викладені в постанові від 30 вересня 2025 року у справі № 120/4637/24, в якій зазначено: «…перевіряючи аргументи військової частини НОМЕР_1 щодо наявності перешкод у сплаті судового збору, як поважну причину для поновлення процесуального строку, суд апеляційної інстанції слушно зауважив, що органи влади, що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків. Відповідаючи на аргументи заявника касаційної скарги, Верховний Суд підкреслює, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання відповідачем своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними».

Таким чином, тривале ненадходженням від забезпечувального фінансового органу Міністерства оборони України квитанції про сплату судового збору не може вважатись поважною причиною пропуску строку звернення до суду з позовною заявою.

З урахуванням зазначеного, зазначені позивачем підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду суддя вважає неповажними, тому в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду слід відмовити.

Вказані позивачем обставини ніяким чином не підтверджують факт неможливості звернення до суду в установлений законом строк, що могло бути підставою для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом.

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Дотримання строків звернення до суду з позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Голдер проти Сполученого Королівства»).

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є справа «Gradescolo S.R.L. проти Молдови». У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

За таких обставин, станом на 18.12.2025 року недоліки адміністративного позову не усунуто.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови від 23.05.2025 року ВП № 78173160 необхідно повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.169, 171, 243, 248 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду.

Позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови від 23.05.2025 року ВП № 78173160 - повернути позивачеві.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.293, 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя Н.А. Кузьменко