Справа № 380/21472/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/21472/24 пров. № А/857/23542/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С.М.
суддів -Гуляка В.В.
Кухтея Р.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі № 380/21472/24 за адміністративним позовом Виробничо-торгового підприємства «Горизонт» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

місце ухвалення судового рішення м. Львів
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїКостецький Н.В.
дата складання повного тексту рішення10.03.2025

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

У жовтні 2024 року до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Виробничо-торгового підприємства «Горизонт» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач), у якій позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати Акт опису майна № 7758-1/6/13-01-13-06-12 від 16.03.2023;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській про опис майна у податкову заставу № 7758/6/13-01-13-06.12 від 15.03.2023 р.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 року закрито провадження в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування акта опису майна № 7758-1/6/13-01-13-06-12 від 16.03.2023.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі № 380/21472/24 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Львівській області про опис майна ВТП «Горизонт» у податкову заставу № 7758/6/13-01-13-06.12 від 15.03.2023.

Cтягнуто на користь Виробничо-торгового підприємства «Горизонт» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області сплачений cудовий збір в сумі 1514 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що судове рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначає те, що для звільнення майна з податкової застави статтею 93 ПК України передбачено певний алгоритм. Позивач вважає, що звільнення майна з податкової застави через скасування рішення про опис майна в податкову заставу неможливе.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач повідомлений шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Про розгляд апеляційної скарги позивач повідомлений шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів існування податкового боргу, а зокрема узгодженого грошового зобов`язання строк сплати якого настав.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Виробничо-торгове підприємство «Горизонт» зареєстроване як юридична особа 24.02.1994, за адресою: Львівська обл., Буський р-н, смт. Красне, вул. Тиктора, 2.

15.03.2023 заступник начальника Головного управління ДПС у Львівській області Руслан Ганюк прийняв рішення № 7758/6-13-01-13-06-12 про опис майна ВТП «Горизонт» у податкову заставу, відповідно до ст. 89 розділу ІІ Податкового кодексу України.

На підставі вказаного рішення, 16.03.2023 податковим керуючим Петришин М.С. складений акт опису майна № 7758-1/6/613-01-13-06-12 про опис майна у податкову заставу платника ВТП «Горизонт», відповідно до якого проведений опис майна: складське приміщення за адресою: смт. Красне, вул. Тиктора, 2, площею 103,2 кв. м. з прибудованим побутовим приміщенням площею 11,2 кв. м.

Вважаючи протиправним рішення відповідача про опис майна у податкову заставу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

На час виникнення спірних відносин, механізм застосування податкової застави органами доходів і зборів визначався Податковим кодексом України (далі - ПК України) та Порядком застосування податкової застави органами доходів і зборів, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 № 586, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.07.2017 за № 859/30727 (далі - Порядок №586).

Відповідно до підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Згідно підпункту 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктами 88.1, 88.2 статті 88 ПК України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Згідно п.п. 89.1-89.3 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає:

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

- у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Право податкової застави не поширюється на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього Кодексу, на іпотечні активи, що належать емітенту та є забезпеченням відповідного випуску іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, на грошові доходи від цих іпотечних активів до повного виконання емітентом зобов`язань за цим випуском іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, а також на склад іпотечного покриття та грошові доходи від нього до повного виконання емітентом зобов`язань за відповідним випуском звичайних іпотечних облігацій.

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Відповідно до пункту 89.8 статті 89 ПК України контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Згідно приписів пунктів 91.1, 91.3 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов`язки, визначені цим Кодексом.

Податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов`язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб, здійснює підготовку документів для звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно. У разі відмови платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право залучати до опису майна платника податків не менш як двох понятих.

Вказане кореспондує приписам Порядку №586, відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІ якого опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником податкового органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна (додаток 2). Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна у податкову заставу (додаток 3). Повноваження щодо опису майна платника податків, що має податковий борг, покладаються на податкового керуючого.

Підсумовуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що опис майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, є заходом з погашення податкового боргу такого платника податків та належить до повноважень податкового керуючого. У свою чергу податковий керуючий здійснює опис майна на підставі рішення керівника контролюючого органу, що є виконанням його обов`язку, а не реалізацією права.

Після складення акту опису майна, у відповідності до вимог пункту 89.8 статті 89 ПК України та пункту 1 Розділу IV Порядку № 586, контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Отож підставою для застосування податкової застави є наявність у платника податку податкового боргу, за наслідками чого здійснюється опис майна такого платника у податкову заставу шляхом прийняття керівником контролюючого органу відповідного рішення, на підставі якого, в свою чергу, призначеним податковим керуючим здійснюється опис майна у податкову заставу з оформленням акту. Право податкової застави виникає в силу закону та не потребує письмового оформлення, опис майна проводиться на підставі рішення контролюючого органу, а акт опису майна лише фіксує певний перелік майна.

З матеріалів справи убачається, що 15.03.2023 заступник начальника Головного управління ДПС у Львівській області Руслан Ганюк прийняв рішення №7758/6-13-01-13-06-12 про опис майна ВТП «Горизонт» у податкову заставу, відповідно до ст. 89 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Як вбачається із витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна №83044774 від 21.03.2023, до вказаного Реєстру внесено реєстраційний запис №30400613 від 21.03.2023 щодо виду обтяження податкової застави, яка виникла на підставі акту опису майна №7758-1 від 16.03.2023; боржник ВТП «Горизонт», обтяжувач ГУ ДПС у Львівській області.

Підставою для прийняття вказаного рішення слугувала наявність у позивача, станом на 22.08.2022, податкової заборгованості по орендній платі з юридичних осіб на суму 43156,57 грн.

Згідно з пунктом 8 розділу І Порядку № 586 день виникнення права податкової застави визначається на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем податкових органів відповідно до законодавства.

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (пункт 11 розділу І Порядку № 586).

Повідомлення про виникнення у платника податків, що має податковий борг, права податкової застави міститься у податковій вимозі, яка надсилається відповідно до вимог статті 59 глави 4 розділу II Кодексу (пункт 12 розділу І Порядку № 586).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 586, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

За приведених положень законодавства суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що передумовою прийняття як податкової вимоги, так і рішення про опис майна у податкову заставу є наявність податкового боргу, тобто суми узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлені законом строки.

Відсутність узгодженого грошового зобов`язання унеможливлює надання такому зобов`язанню статусу податкового боргу, відповідно є неможливим як складання податковим органом вимоги про сплату боргу так і прийняття рішення про опис майна у податкову заставу у зв`язку із наявністю непогашеного податкового боргу.

Дослідивши зміст положень підпунктів 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 59.3 статті 59, пункту 95.2 статті 95 ПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що податкова вимога має на меті інформування платника податків про суму узгодженого грошового зобов`язання, яке не було ним сплачено у встановлений строк, та непогашеної пені, а також про обов`язок їх погасити, факт виникнення податкової застави та можливі негативні наслідки непогашення податкового боргу. При цьому виникнення податкового боргу чи податкової застави не пов`язано із фактом формування або направлення (вручення) податкової вимоги.

Відтак для з`ясування обставин правомірності винесення оскаржуваного рішення ключовим має значення наявність у позивача узгодженого грошового зобов`язання строк сплати якого настав.

Із змісту долученої до матеріалів справи податкової вимоги від 23.08.2022 убачається, що вона мала б бути направлена на податкову адресу ВТП «Горизонт» Львівська обл., Буський р-н, смт. Красне, вул. Тиктора, 2.

Натомість така вимога була направлена податковим органом на адресу: вул. Заводська, буд. 2, кв. 0, м. Буськ, Львівська область, Золочівський р-н, 80500.

Відділенням поштового зв`язку АТ «Укрпошта» було повернуто податковому органу рекомендований лист №561 із відміткою про відсутність адресата (ВТП «Горизонт») за вказаною адресою.

Як наслідок податкова вимога від 23.08.2022 №0-1315 не була належним чином вручена позивачу у розумінні п.п. 42.1, 42.2 ст. 42 ПК України.

Стосовно ж наявності у позивача податкового боргу зі сплати узгодженого податкового зобов`язання строк сплати якого настав, як підстави для прийняття оскаржуваного рішення про опис майна у податкову заставу, то відповідач в порушення ч.2 ст. 77 КАС України не надав суду жодної із інстанцій доказів наявності у позивача такого узгодженого податкового зобов`язання несплаченого у встановлений строк.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що прийняте ГУ ДПС у Львівській області рішення №7758/6/13-01-13-06.12 від 15.03.2023 про опис майна у податкову заставу є протиправним та підлягає скасуванню.

За приведених фактичних обставин справи колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат у даній справі - відсутні.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління ДПС у Львівській області залишити без задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі № 380/21472/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді В. В. Гуляк
Р. В. Кухтей