Справа № 420/30730/25
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства охорони здоров`я України, в якому просить:

- Визнати протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров`я України, що полягає у нескладенні та невнесенні на розгляд експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства охорони здоров`я України подання згідно зі ст. 14 Закону України Про судову експертизу для вирішення питання притягнення до дисциплінарної відповідальності судових експертів Державної спеціалізованої установи Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи за дії, що мають ознаки дисциплінарних проступків, про які було повідомлено у скарзі від 10.06.2025, поданої в інтересах ОСОБА_1 .

- Зобов`язати Міністерство охорони здоров`я України скласти та внести на розгляд експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства охорони здоров`я України подання згідно зі ст. 14 Закону України Про судову експертизу для вирішення питання притягнення до дисциплінарної відповідальності судових експертів Державної спеціалізованої установи Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи за дії, що мають ознаки дисциплінарних проступків, про які було повідомлено у скарзі від 10.06.2025, поданої в інтересах ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в рамках кримінального провадження за ініціативою потерпілої ОСОБА_1 було проведено ряд судово-медичних експертиз ексгумованого трупу ОСОБА_2 . В ході судово-медичних експертиз, що проводились експертами Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (далі КУ «ООБСМЕ»), правонаступником якої є Державна спеціалізована установа «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (далі ДСУ «ООБСМЕ»), було допущено чимало порушень кримінального процесуального законодавства, а також законодавства з питань проведення судових експертиз, що може свідчити про вчинення експертами дисциплінарних проступків (за умов відсутності ознак кримінального правопорушення). Зважаючи на вказані обставини, 10 червня 2025 року в інтересах потерпілої ОСОБА_1 було подано до Міністерства охорони здоров`я України відповідну скаргу з метою притягнення до дисциплінарної відповідальності експертів ДСУ «ООБСМЕ», які вчинили дисциплінарні проступки, а також вжиття інших заходів реагування. У відповідь на вказану скаргу листом від 08.07.2025 № 29//11257 Міністерство охорони здоров`я України повідомило про відсутність правових підстав щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності судово-медичних експертів. Позивач вважає, що вказаний лист свідчить про допущену відповідачем протиправну бездіяльність щодо невжиття передбачених законодавством заходів реагування на можливе вчинення судовими експертами дисциплінарних проступків.

Ухвалою від 15.09.2025 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року у задоволенні клопотання представника Міністерства охорони здоров`я України про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву відмовлено. Суд ухвалив вирішувати справу за наявними матеріалами, без урахування відзиву Міністерству охорони здоров`я України від 10.12.2025 року (вхід. №ЕС/130591/25) на позовну заяву.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 визнана потерпілою у кримінальному провадженні № 0000808 від 19.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

10.06.2025 року адвокатом Сарсаковим С.О. в інтересах ОСОБА_1 подано до Міністерства охорони здоров`я України скаргу, в якій заявник просив:

розглянути скаргу та вжити заходів щодо проведення службового розслідування за фактами порушення експертами ДСУ «ООБСМЕ» як правонаступника КУ «ООБСМЕ» вимог законодавства під час проведення судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000808 від 19.11.2022 зі складанням висновків експертів та висновків експертних досліджень.

вжити дисциплінарних заходів до експертів ДСУ «ООБСМЕ», які вчинили дисциплінарні проступки під час проведення судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000808 від 19.11.2022 зі складанням висновків експертів та висновків експертних досліджень.

повідомити правоохоронним органам про виявлені в діях експертів ДСУ «ООБСМЕ» ознаки кримінального правопорушення.

Листом від 08.07.2025 року № 29//11257-зв Міністерством охорони здоров`я України надано відповідь, в якій зазначено, що відповідно до абзацу четвертого підпункту 10 пункту 4 Положення про МОЗ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 № 90), МОЗ здійснює організаційне керівництво судово-медичною службою. Інформуємо, що діяльність системи судово-медичної експертизи України регламентовано Законом України «Про судову експертизу» (далі Закон), процесуальним законодавством, наказом МОЗ від 17.01.1995 № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.07.1995 за № 248/784, також іншими законодавчими актами, міжнародними договорами та угодами про взаємну правову допомогу і співробітництво, що регулюють правовідносини у сфері судово-експертної діяльності. Підстави проведення експертизи в кримінальному провадженні визначені статтею 242 Кримінального процесуального кодексу України (далі Кодекс), згідно з якою експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Водночас відповідно до статті 69 Кодексу експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань. Статтею 4 Закону передбачено, що незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються забороною під загрозою передбаченої законом відповідальності втручатися будь-кому в проведення судової експертизи. Разом з тим висновки експертів є одним з процесуальних джерел доказів в кримінальному провадженні та підлягають оцінці слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом, яка відбувається за їх внутрішнім переконанням та ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження. Варто зазначити, жоден доказ не має наперед установленої сили. Таким чином, особа, яка призначила експертизу в кримінальному провадженні, здійснює перевірку висновків експерта, керуючись відповідними статтями Кодексу. Враховуючи вищевикладене, за результатами розгляду скарги, наголошено на відсутності у МОЗ правових підстав щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності судово-медичних експертів. Додатково зазначено, що судовий експерт може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності тільки за вчинення дисциплінарного проступку, визначеного статтею 14 Закону.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя в Україні незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки, визначені у Законі України «Про судову експертизу».

Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження (стаття 3 Закону України «Про судову експертизу»).

Незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються визначеним законом порядком призначення судового експерта; забороною під загрозою передбаченої законом відповідальності втручатися будь-кому в проведення судової експертизи; існуванням установ судових експертиз, незалежних від органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування та суду; створенням необхідних умов для діяльності судового експерта, його матеріальним і соціальним забезпеченням; кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків; можливістю призначення повторної судової експертизи; присутністю учасників процесу в передбачених законом випадках під час проведення судової експертизи.

До фахівця у відповідній галузі знань, який проводить судову експертизу, застосовуються положення цього Закону щодо гарантій, прав, обов`язків, відповідальності судового експерта, крім відповідальності за відмову від проведення експертизи та положень розділу III цього Закону (частина п`ята статті 10 Закону України «Про судову експертизу»).

Статтею 14 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що незалежно від виду судочинства та підстави проведення експертизи судовий експерт зобов`язаний: 1) провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок; 2) на вимогу особи або органу, які залучили експерта, судді, суду дати роз`яснення щодо даного ним висновку; 3) заявляти самовідвід за наявності передбачених законодавством підстав, які виключають його участь у справі. Інші обов`язки судового експерта передбачаються процесуальним законодавством.

Судовий експерт на підставах та в порядку, передбачених законодавством, може бути притягнутий до дисциплінарної, адміністративної, цивільно-правової та кримінальної відповідальності.

Питання дисциплінарної відповідальності судового експерта розглядається експертно-кваліфікаційною комісією, що утворюється в порядку, визначеному цим Законом.

Підставою для розгляду питання дисциплінарної відповідальності судового експерта є подання міністерства або іншого державного органу, що здійснює організаційно-управлінські функції щодо діяльності державних спеціалізованих установ та судових експертів, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, або уповноважених цими державними органами суб`єктів, які організаційно забезпечують діяльність експертно-кваліфікаційних комісій. Подання готується за результатами розгляду скарг осіб, які є учасниками справи, або кримінального провадження, інших правовідносин, до яких залучено судового експерта, на дії (бездіяльність) судового експерта, а також документів, оформлених за результатами здійснення контролю за дотриманням судовими експертами законодавства з питань судово-експертної діяльності, які містять обґрунтовану інформацію щодо наявності в діях (бездіяльності) судового експерта ознак дисциплінарного проступку, передбаченого частиною третьоюцієї статті. Подання вноситься на розгляд експертно-кваліфікаційної комісії не пізніше 15 календарних днів з дня надходження відповідних матеріалів.

Статтею 242 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до ч.1 ст.69 Кримінального процесуального кодексу України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Згідно ст.70 Кримінального процесуального кодексу України за завідомо неправдивий висновок, відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків у суді, невиконання інших обов`язків експерт несе відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст.101 Кримінального процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність. Запитання, які ставляться експертові, та його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими. Експерт, який дає висновок щодо психічного стану підозрюваного, обвинуваченого, не має права стверджувати у висновку, чи мав підозрюваний, обвинувачений такий психічний стан, який становить елемент кримінального правопорушення або елемент, що виключає відповідальність за кримінальне правопорушення. Висновок експерта надається в письмовій формі, але кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку. Якщо для проведення експертизи залучається кілька експертів, експерти мають право скласти один висновок або окремі висновки. Висновок передається експертом стороні, за клопотанням якої здійснювалася експертиза. Висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

Згідно ст.102 Кримінального процесуального кодексу України у висновку експерта повинно бути зазначено: 1) коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта) та на якій підставі була проведена експертиза; 2) місце і час проведення експертизи; 3) хто був присутній при проведенні експертизи; 4) перелік питань, що були поставлені експертові; 5) опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом; 6) докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка; 7) обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання. У висновку експерта обов`язково повинно бути зазначено, що його попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо при проведенні експертизи будуть виявлені відомості, які мають значення для кримінального провадження і з приводу яких не ставилися питання, експерт має право зазначити про них у своєму висновку. Висновок підписується експертом.

Статтею 343 Кримінального кодексу України передбачено, що вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу, судового експерта, працівника органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, а також близького родича державного виконавця або приватного виконавця з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, здійсненню судово-експертної діяльності або добитися прийняття незаконного рішення - карається штрафом до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до трьох років.

Судом встановлено, що 10.06.2025 року адвокатом Сарсаковим С.О. в інтересах ОСОБА_1 подано до Міністерства охорони здоров`я України скаргу у зв`язку з порушенням, на думку заявника, експертами ДСУ «ООБСМЕ» як правонаступника КУ «ООБСМЕ» вимог законодавства під час проведення судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000808 від 19.11.2022 зі складанням висновків експертів та висновків експертних досліджень.

При цьому, звертаючись зі скаргою, заявником фактично висловлено незгоду із діями та висновками експертів ДСУ «ООБСМЕ» під час експертних досліджень з проведення судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000808 від 19.11.2022.

Однак, слід зауважити, що такі висновки та експертні дослідження підлягають оцінці відповідним судом під час судового розгляду у межах кримінального провадження № 0000808 від 19.11.2022, а учасники мають право викладати суду заперечення щодо висновку експерта на загальних підставах у межах справи, у якій такий висновок зроблений, зокрема, особа вправі спростувати висновок експерта шляхом призначення додаткової або повторної експертизи, за наявності для цього підстав. Так само учасник справи не позбавлений можливості заявити клопотання про проведення судової експертизи іншим експертом чи експертною установою.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Тобто, висновки експертів, зроблені у кримінальному провадженні № 0000808 від 19.11.2022, складені безпосередньо для вирішення відповідної справи і підлягають оцінці судом як один із видів доказів.

Частиною 5 статті 356 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновку експерта має право надати відомості, які стосуються знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки експерта.

Верховний Суд у постанові від 10 травня 2018 року у справі № 826/2169/17 наголосив, що право на скаргу не включає в себе «право» на задоволення скарги. Не усі скарги є обґрунтованими і не усі обґрунтовані скарги потребують саме такого реагування, яке вимагає заявник. Характер реагування на скаргу визначається органом, який її розглядає, у межах повноважень, визначених законом. Заявник може залишитися не задоволений результатом розгляду скарги. Проте, це не свідчить про протиправність дій, пов`язаних із розглядом скарги, і порушення прав та інтересів заявника з боку суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, фактично звернення позивача зі скаргою до Міністерства охорони здоров`я України свідчить про спробу домогтися оцінки дій експертів під час надання висновків експертів та висновків експертних досліджень під час проведення судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000808 від 19.11.2022, поза межами такого кримінального провадження.

Слід зазначити, що відповідач не здійснює оцінку повноти, правильності чи обґрунтованості висновків судових експертів, оскільки це є виключним повноваженням органів досудового розслідування та суду. Будь-яке втручання відповідача у зміст чи процес проведення експертиз є протиправним та кримінально караним (стаття 343 КК України). При цьому, притягнення судових експертів до дисциплінарної відповідальності можливе лише за наявності підтверджених фактів порушень, визначених виключно частиною третьою статті 14 Закону України «Про судову експертизу».

За таких підстав, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність ознак протиправної бездіяльності відповідача, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства охорони здоров`я України (адреса: вул. Грушевського, буд. 7, м. Київ, 01601, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складене 22 грудня 2025 року.

Суддя В.В. Андрухів

.