Справа № 120/5103/25
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 грудня 2025 р. Справа № 120/5103/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, встановленої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 за безпосередню участь у бойових діях за період з 04.01.2023 по 14.02.2023.

З метою зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити таку додаткову винагороду, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 22.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із доказами поважності причин їх пропуску.

Позивач 29.05.2025 подав заяву про поновлення строку для звернення до суду та вказав що після звільнення з військової служби проходив амбулаторне лікування, що зумовило поважність причин пропущення строку звернення до суду за захистом своїх порушених прав. В підтвердження вказаних обставин надає виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 07.03.2025, від 01.04.2025 та від 24.04.2025.

Ухвалою від 03.06.2025 суд задовольнив клопотання та визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 та поновив його, відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою установлено строк для подання заяв по суті.

Скориставшись своїм процесуальним правом відповідач подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечує. Зокрема, зазначив, що у спірний період з 04.01.2023 по 14.02.2023 позивач відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону №6-ос від 04.01.2023 направлений у службове відрядження до НОМЕР_3 прикордонного загону з метою прийняття участі у заходах.

За період перебування з 04.01.2023 по 31.01.2023 у службовому відрядженні позивача у військовій частині НОМЕР_4 , остання не надавала Довідку за формою, наведеною у додатку 2 до Наказу №628-АГ про безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах. Також від військової частини НОМЕР_4 не надходило інформації щодо участі позивача у бойових діях або заходах та виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з вимогами Порядку№36 за лютий 2023.

На підставі вищевикладеного, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача, оскільки обов`язок у військової частини НОМЕР_1 щодо виплати йому суми додаткової винагороди в збільшеному розмірі виникає лише в разі отримання належного підтвердження факту участі останнього безпосередньо у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, перебуваючи у відповідному районі.

Окремо відповідач акцентує, що згідно з Журналами службово-бойових дій ПКШР НОМЕР_2 прикордонного загону за період з 04.01.2023 по 14.02.2023 відомості відносно ОСОБА_1 не обліковано.

Ухвалою від 20.10.2025, з метою всебічного та об`єктивного розгляду адміністративної справи, суд витребував у Військової частини НОМЕР_4 інформацію щодо направлення на адресу Військової частини НОМЕР_1 повідомлення/інформацію та/або Довідку про безпосередню участь позивача у бойових діях протягом січня-лютого 2023, що було б підставою для нарахування та виплати йому додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, інформацію про бойові розпорядження/журнали бойових дій/рапорти (донесення) із зазначенням реквізитів таких документів, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях протягом січня-лютого 2023; витяги зі списку, в якому вказано про ОСОБА_1 (за наявності), чи інші документи, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

Також цією ухвалою суд витребував у Військової частини НОМЕР_4 , Військової частини НОМЕР_1 відомості стосовно ОСОБА_1 про виконуванні ним завдання у період з 04.01.2023 по 14.02.2023, перебуваючи в оперативному підпорядкуванні безпосередньо в районах ведення бойових дій, що зазначено в наказі начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 04.01.2023 за №6-ос, копії наказів керівників військових частин або витяги із них про завдання/заходи, які виконував позивач упродовж спірного періоду.

На виконання вимог ухвали Військова частина НОМЕР_1 надала пояснення, що відповідно до п. 153 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009, військовослужбовці можуть бути направлені у службові відрядження самостійно або у складі підрозділу (команди) з метою участі у заходах, пов`язаних з охороною державного кордону.

Відповідно до п. 154 Положення, військовослужбовці після прибуття до місця відрядження зобов`язані в установлений строк з`явитися до посадової особи, в розпорядження якої вони відряджені, повідомити свого безпосереднього начальника про прибуття і виконувати поставлені завдання.

Перебуваючи у відрядженні завдання військовослужбовцям ставить командир тієї військової частини, до якої вони відряджені.

Тому інформацію щодо завдань, які виконував ОСОБА_1 у службовому відрядженні у період з 04.01.2023 по 15.02.2023, і на яких підставах та підтверджуючих документах виконання даних завдань НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) надати не може.

Листом від 30.10.2025 Військова частина НОМЕР_4 повідомила, що ОСОБА_1 у штатній структурі та на посаді у ІНФОРМАЦІЯ_1 у зазначений період не перебував.

Копії журналів бойових дій, книги оперативно-службової діяльності та журнали надходження розпоряджень по підрозділу (докази виконання бойових завдань ОСОБА_1 ) надати немає можливості, оскільки їх облік безпосередньо здійснювався у прикордонній комендатурі швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надати документи, які підтверджують його відрядження до військової частини НОМЕР_4 також немає можливості, так як, відповідно до Інструкції про службові відрядження військовослужбовців Державної прикордонної служби України в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 30.07.2012 №582, вони знаходяться за місцем служби позивача.

Окремо повідомлено, що райони ведення воєнних (бойових) дій визначається щомісячно наказом Головнокомандувача Збройних Сил України. У період до 31.12.2022 Чернігівська область входила до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. З 01.01.2023 відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26 "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій" Чернігівська область виключена з районів ведення воєнних (бойових) дій.

Враховуючи, що розгляд справи по суті розпочався, інших заяв і документів не надходило, а визначений строк для їх подання закінчився, клопотань щодо продовження процесуального строку не надходило, відтак суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзиву, встановив такі обставини справи.

Позивач, призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період, проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ).

Відповідно до наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №6-ОС від 04.01.2025 та №101-ОС від 15.02.2025 ОСОБА_1 перебував у відрядженні у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 04.01.2023 по 15.02.2023 (а.с. 17).

Позивач вважає, що за період його перебування в Чернігівській області, він має право на виплату додаткового грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 та наказу Міністерства оборони України №260. Зокрема, за січень 2023 у розмірі 100 00грн, за 14 днів лютого - 50 000грн.

Враховуючи, що на своє звернення (претензію) позивач отримав відмову, тому за захистом своїх прав, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснюється Законом України від 25 березня 1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII).

Згідно з ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

У частині другій статті 9 Закону №2011-ХІІ, наведений перелік складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших, утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першоїстатті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан в країні триває і на час розгляду справи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова №168), пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 (у редакції чинній з 18.10.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 додаткова виплата до 100 000,00 грн за своєю суттю є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, що виплачується на період дії воєнного стану особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виплачується пропорційно часу участі в таких діях.

Відповідно до пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

На виконання вимог пункту 2-1 Постанови №168 та з метою урегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби додаткової винагороди Державною прикордонною службою України прийнятий наказ від 09.12.2022 №628-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, який підлягав застосуванню у період з 01.12.2022 (далі - Наказ №628).

Надалі, прийнятий наказ Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 36 "Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 за № 196/39252, який підлягав застосуванню з лютого 2023 року по серпень 2023 року.

Так, спірним у цій справі є питання виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 за період його перебування у відрядженні у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 04.01.2023 по 15.02.2023 (а.с. 17).

У цей період положення 1 Постанови №168 обумовлювали виплату військовослужбовцям на період дії воєнного стану додаткову винагороду в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до матеріалів справи суд установив, що позивачу, на виконання вимог Постанови № 168, Наказу №628-АГ та Порядку №36, військовою частиною НОМЕР_1 за період з січня 2023 року по лютий 2023 року нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода, зокрема, в розмірі до 30000 грн. щомісячно в наступному місяці за попередній у порядку, передбаченому Наказом №628-АГ та Порядком № 36.

Так, в лютому 2023 за січень 2023 року, відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 07.02.2023 №78-ОС "Про виплату додаткової винагороди" на підставі листа НОМЕР_3 прикордонного загону від 03.02.2023 за №22/773-23-вих, позивачу виплачена додаткова винагорода в розмірі 30000 грн за період з 01.01.2023 по 31.01.2023, що підтверджується Інформацією про грошове забезпечення за 2023 (а.с. 55).

В квітні 2023 за лютий 2023 року, відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 07.04.2023 № 203-ОС "Про виплату додаткової винагороди", на підставі листів НОМЕР_3 прикордонного загону від 08.03.2023 №22/1729-23-вих, від 15.03.2023 №22/1919-23-вих, від 01.04.2023 за №22/2479-23-вих та розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 12.04.2023 №11/16241/23-вих "Щодо доведення завдань", позивачу виплачена додаткова винагорода в розмірі 15 000грн за період з 01.02.2023 по 14.02.2023, що підтверджується Інформацією про грошове забезпечення за 2023 (а.с. 55).

Позивач вважає, що за період його перебування в Чернігівській області, коли він відряджений в розпорядження НОМЕР_3 прикордонного загону з метою виконання бойового розпорядження, що підтверджується витягом з наказу, витягом з журналу службово-бойових дій першого відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону, він має право на виплату додаткового грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 та наказу Міністерства оборони України №260. Зокрема, за січень 2023 у розмірі 100 00грн, за 14 днів лютого - 50 000грн.

Оцінюючи доводи позивача суд зазначає, що однією із основних умов отримання військовослужбовцями, всіх військових формувань, збільшеного до 100000 грн розміру додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, є факт/умова - перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26 "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій" Чернігівська область з 01.01.2023 виключена з районів ведення воєнних (бойових) дій.

Позивач також стверджує, що обставина виконання бойового завдання підтверджується витягом з наказу, витягом з журналу службово-бойових дій першого відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону.

Суд вважає такі доводи необґрунтованими з огляду на те, що відповідно до витягу з наказу від 04.01.2023 №6-ос позивача направлено у відрядження з метою прийняття участі у заходах (а.с. 17). Застереження того, що підставою цього наказу є бойове розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби за грудень 2022 №Гриф, не є безумовною підставою для висновку участі позивача у бойових діях або залучення його до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у районах проведення воєнних (бойових) дій у період січня 2023 року.

Щодо витягу з журналу службово-бойових дій першого відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону, то у ньому заповнений розділ І. Застосування прикордонного загону в охороні (обороні) державного кордону. У Розділі 2, Облік ведення бойових дій відомості відсутні (а.с. 16).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що ухвалою від 20.10.2025 (а.с. 58-59), суд витребовував у Військової частини НОМЕР_4 інформацію/докази, бойові розпорядження/журнали бойових дій/рапорти (донесення) із зазначенням реквізитів таких документів, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях протягом січня-лютого 2023.

Також цією ухвалою суд витребував у Військової частини НОМЕР_4 , Військової частини НОМЕР_1 відомості стосовно ОСОБА_1 про виконуванні ним завдання у період з 04.01.2023 по 14.02.2023, перебуваючи в оперативному підпорядкуванні безпосередньо в районах ведення бойових дій, що зазначено в наказі начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 04.01.2023 за №6-ос, копії наказів керівників військових частин або витяги із них про завдання/заходи, які виконував позивач упродовж спірного періоду.

На виконання вимог ухвали Військова частина НОМЕР_1 надала пояснення, що інформацію щодо завдань, які виконував ОСОБА_1 у службовому відрядженні у період з 04.01.2023 по 15.02.2023, і на яких підставах та підтверджуючих документах виконання даних завдань НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) надати не може. Відповідно до журналів бойових дій, книги оперативно-службової діяльності та журналів відомості, які би надавали право на виплату позивача збільшеної винагороди відсутні.

Щодо інформації від Військової частини НОМЕР_4 , то докази виконання бойових завдань ОСОБА_1 відсутні, їх облік безпосередньо здійснювався у прикордонній комендатурі швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд, із здобутих доказів, офіційного з`ясування обставин у справі, не установив порушення прав позивача. Суд наголошує, що саме за спірний період та за наявних у справі доказів, підстави для задоволення заявлених вимог немає.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Підстави для присудження судових витрат на користь позивача відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ).

Повне судове складено 22.12.2025.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна