Справа № 200/6654/25
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 року Справа№200/6654/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Зачепіло Зоряну Ярославівну, звернувся Донецького окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про:

- визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не внесенні відомостей щодо виключення позивача з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 виключити позивача з військового обліку та внести відомості про виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до запису у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 18 квітня 2019 року.

Ухвалою суду від 3 вересня 2025 року позовна заява була залишена без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

12 вересня 2025 року до суду надійшла заява позивача щодо усунення недоліків позовної заяви, до якої додано уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 17 вересня 2025 року відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи; запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення на позов; зобов`язано відповідача надати додаткові доказі по справі.

Станом на час розгляду справи судом не отримано від відповідача відзиву на позов та витребуваних ухвалою суду про відкриття провадження у справі документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч. 9. ст. 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Враховуючи наведені приписи, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.

15 квітня 2019 року позивача було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі висновку військово-лікарської комісії згідно зі статтями 39-Б, 54-Б, 52-Б, 13-А графи ІІ Переліку хвороб, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 2008 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 не підлягає повторному медичному посвідченню.

Вказаний факт підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 18 квітня 2019 року, виданим ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке містить запис про виключення позивача з військового обліку.

Разом з цим від працівників Національної поліції 23 липня 2025 року ОСОБА_1 дізнався, що його подано у розшук за порушення правил військового обліку, а також що він перебуває на обліку.

В цей же день ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де йому повідомили, що він вважається таким, що автоматично поновлений на військовому обліку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 932 від 16 серпня 2024 року.

Позивач зазначає, що після пред`явлення ним тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , він в усній формі звернувся до посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 з вимогою щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про його виключення з військового обліку відповідно до чинного законодавства, проте отримав відмову. Також йому було повідомлено, що внести відповідні зміни до реєстру можливо лише на підставі судового рішення, яке підтверджуватиме зобов`язання на здійснення таких дій.

Позивач вважає бездіяльність посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 з внесення до Реєстру відомостей про виключення його з військового обліку протиправною, так як ТЦК та СП є органами ведення Реєстру, до обов`язку яких належить, зокрема, внесення змін до персональних та службових даних військовозобов`язаних на підставі відомостей, що надаються військовозобов`язаними, а ОСОБА_1 були надані всі документи, необхідні для внесення до Реєстру таких відомостей.

У позові також зазначено, що ОСОБА_1 не звертався до жодного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для постановки на військовий облік, а здійснення ІНФОРМАЦІЯ_4 автоматичного зарахування його на військовий облік було протиправним.

Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 29-33).

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , є громадянином України згідно із паспортом серії НОМЕР_3 від 19 серпня 1998 року; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 8-11).

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_6 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_7 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_8 без статусу юридичної особи, органом державної влади та належним відповідачем у справі (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/154-2022-%D0%BF#Text).

Відповідно до Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 18 квітня 2019 року ОСОБА_1 був взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_9 17 серпня 2006 року, військове звання «солдат», склад «рядовий», військово-облікова спеціальність: «659945А», категорія ІІ; 15 квітня 2019 року визнаний непридатним до військової служби та згідно із п. 6 ч. 3 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключений/знятий з військового обліку відповідно до ст. 39в, 54в, 52а, 13а, гр. ІІ наказу МОУ № 402 від 2008 року; зарахований в запас Збройних Сил України; не підлягає повторному медичному пересвідченню (а.с. 12).

Згідно з електронного військово-облікового документа, сформованого позивачем в застосунку «Резерв+», ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_10 (Дружківка), дата взяття на облік 12 лютого 2009 року, інші відомості (дані щодо проходження ВЛК, пенсійне посвідчення, посвідчення УБД, посвідчення водія, дозвіл на зберігання та носіння зброї, відомості про інвалідність, про правопорушення, про перетин кордону та ін.) - відсутні; дата уточнення даних 23 липня 2025 року (а.с. 13-16).

Як зазначено у адміністративному позові, 23 липня 2025 року працівниками Національної поліції позивачу було повідомлено, що він перебуває на військовому обліку і що його оголошено у розшук за порушення правил військового обліку.

Також у позові зазначено, що у той же день, 23 липня 2025 року, ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де йому повідомили, що він вважається таким, що автоматично поновлений на військовому обліку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 932 від 16 серпня 2024 року.

За поясненням позивача після прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 він пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , в якому міститься запис про виключення його з військового обліку, та звернувся до посадових осіб відділу з вимогою виключити його з військового обліку та внести відомості про виключення з обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, але отримав відмову, обґрунтовану тим, що внести такі зміни до реєстру можливо лише на підставі відповідного рішення суду.

Докази на підтвердження звернення позивача до посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 із вимогою виключити його з військового обліку, внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з військового обліку та отримання відмови - до позову не додано.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, Закон № 2232-ХІІ).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною 10 ст. 1 Закону № 2232-XII встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону № 2232-ХІІ військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) ТЦК та СП […] підлягають громадяни України, які: […] 3) визнані непридатними до військової служби; […].

Частиною 1 ст. 34 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі ЄДРПВР, Реєстр). Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) ТЦК та СП.

Пунктом 8 Положення про ТЦК та СП, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, Положення № 154), також визначено, що завданнями РТЦК та СП є, крім іншого, виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також ведення ЄДРПВР.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року № 1951-VIII (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, Закон № 1951-VIII) основними засадами ведення ЄДРПВР є: обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; повнота та актуалізація відомостей Реєстру.

Згідно з ч. 8 ст. 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) ТЦК та СП, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Частиною 1 ст. 6 Закону № 1951-VIII встановлено, що до ЄДРПВР заносяться та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів: 1) персональні дані; 2) службові дані.

Відповідно до ст. 8 Закону № 1951-VIII до службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: 1) відомості про виконання військового обов`язку; 2) відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи); 3) відомості про проходження альтернативної (невійськової) служби відповідно до Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу»; 4) відомості про участь у бойових діях.

Згідно із ч. 3 ст. 13 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться відомості, визначені ст. 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у т.ч. публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені ч. 3 ст. 14 цього Закону.

16 серпня 2024 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 932, якою затверджено Порядок реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яким передбачений механізм автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом електронної інформаційної взаємодії між національними електронними інформаційними ресурсами у цілях національної безпеки та оборони України; порядок формування переліку громадян України чоловічої статі віком від 16 до 60 років, персональні дані яких підлягають внесенню до ЄДРПВР та ін.

Як зазначено у позові, саме на підставі зазначеного Порядку до ЄДРПВР посадовими особами другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 були внесені відомості про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку.

Суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 9 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси; суд розглядає справи в м е ж а х п о з о в н и х в и м о г.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом с п о р і в у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивач в межах даної справи не оскаржує д і ї щодо внесення до ЄДРПВР посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 відомостей про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку - предметом спору в межах цієї справи є правомірність/неправомірність б е з д і я л ь н о с т і відповідача, яка виразилась (виходячи з наведеного у позові) у відмові посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 внести за вимогою позивача відомості до ЄДРПВР про виключення ОСОБА_1 з військового обліку.

Згідно із п. 4 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 559 від 16 травня 2024 року, у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у ЄДРПВР для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) ТЦК та СП або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) ТЦК та СП або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.

Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна д о в е с т и о б с т а в и н и, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування п р а в о м і р н о с т і свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, позивач має довести обставини, якими обгрунтовує свої вимоги (в даному випадку - довести факт звернення до відповідача із вимогою/заявою про внесення до ЄДРПВР відомостей про виключення його з військового обліку та отримання відмови у такому внесенні), а відповідач має довести правомірність оскаржуємих дій, рішень або бездіяльності (в даному випадку - правомірність відмови внести до ЄДРПВР відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку).

Разом із цим, як зазначалось судом вище, доказів на підтвердження звернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 із вимогою внести відомості до ЄДРПВР про виключення ОСОБА_1 з військового обліку та отримання відмови у такому внесенні матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем обставин наявності відмови відповідача внести відомості до ЄДРПВР про виключення ОСОБА_1 з військового обліку.

Як наслідок, адміністративний позов позивача задоволенню не підлягає у зв`язку із його необґрунтованістю.

Виходячи з приписів ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 255, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна