Справа № 440/8978/25
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/8978/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНАСОСПРОМ" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРНАСОСПРОМ" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.03.2025 №1, №1, №1.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРНАСОСПРОМ» (далі ТОВ «УКРНАСОСПРОМ», позивач) зазначило про помилковість висновків Головного управління ДПС у Полтавській області (далі ГУ ДПС, відповідач) щодо заниження позивачем суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 18895,00 грн та суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємства на суму 915746,50 грн. Також позивач вказав про неправомірність застосування до ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 618,80 грн за порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201, п. 89 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, та згідно з пунктом 120-1.1 ст. 120-1, пунктом 90 підрозділу 2 розділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Так, позивач зазначив, що в акті перевірки до висновку про заниження ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» фінансового результату до оподаткування на загальну суму 3406915,00 грн у період з 2020 по 2023, що зволікло донарахування податку на прибуток в сумі 613245,00 грн, відповідачем не наведено опису жодної операції чи первинного документу, за дослідження яких ГУ ДПС дійшло відповідних висновків.

Верховний Суд, зокрема, в постановах від 21.08.2024 у справі №824/995/19-а, від 15.02.2023 у справі №420/2114/22 та від 11.11.2021 у справі № 420/1878/19, вказав, що детальне відображення в акті змісту виявлених порушень є обов`язковою умовою вчинення податковим органом подальших дій щодо застосування відповідних наслідків, застосування механізмів примусового стягнення податку, а також слугує гарантією дотримання прав платника; факти податкових порушень, не зафіксовані в акті перевірки, не можуть слугувати підставою для притягнення платника до відповідальності.

Всупереч вказаному, в акті перевірки взагалі відсутня інформація про те, які конкретно документи були досліджені відповідачем та відсутність яких документів стала підставою для кожного відповідного висновку про кожне порушення, а загальний перелік інформаційних баз, наведений в пп. 1 п. 3.1.1.1 п. 3.1.1 п. 3.1 розділу ІІІ описової частини акту перевірки (сторінки 3-14 акту) не дає можливості встановити, які саме порушення встановлені контролюючим органом за тим чи іншим документом чи інформацією, та перевірити їх відповідність.

Щодо твердження ГУ ДПС про обов`язок ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» обрахувати операційні курсові різниці, враховуючи зміну курсу валюти рф до курсу гривні по наявній в позивача дебіторської заборгованості (монетарна стаття), яка обліковується на балансі платника за відвантажений, але не оплачений товар резидентом рф, позивач наголошує на відсутності права у ТОВ "УКРНАСОСПРОМ" на отримання остаточного розрахунку від покупця-нерезидента через законодавчі обмеження. ТОВ «УКРНАОСОПРОМ» зазначає, що перерахунок курсових різниць за дебіторською заборгованістю перед резидентом рф не відповідає економічній сутності такої заборгованості. Відображення курсових різниць за такою заборгованістю призведе до викривлення фінансової звітності та не забезпечить достовірного відображення фінансового стану підприємства.

Позивач звертає увагу на тому, що відповідно до Наказу Національного банку України до переліку іноземних валют та спеціальних прав запозичення до яких Національний банк України встановлює офіційний курс гривні не входить російський рубль.

Позивач заперечує твердження ГУ ДПС про завищення ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» витрат в частині нарахованої амортизації в розмірі 291583,40 грн, в т.ч. 2023 рік 160370,87 грн, 9 міс.2024 року 131212,53 грн за операцією з придбання генератора AJ-ELLA 22kVa вартістю 350000,00 грн за договором поставки у спрощений спосіб з ФОП ОСОБА_1 . Так, відсутність реального придбання генератора ГУ ДПС обґрунтовує відсутністю належних документів, що підтверджують транспортування товару до позивача.

З урахуванням зауваження ГУ ДПС про відсутність підтвердження транспортування товару до позивача, Позивач зазначив, що товарно-транспортні накладні чи подорожні листи не є винятковими первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують факт реальності здійснення господарської операції за договором, та за відсутності яких платник позбавляється права на формування податкового кредиту, а також віднесення до складу доходів і витрат сум за договорами у разі наявності інших первинних бухгалтерських документів, оформлених відповідно до положень чинного законодавства, а саме: договорів, видаткових накладних, податкових накладних, регістрів бухгалтерських документів, платіжних доручень, відомостей про рух активів, товару та інших документів.

ТОВ "УКРНАСОСПРОМ" вказало про надання відповідачу первинних документів, що підтверджують фактичне отримання та набуття права власності на генератор AJ-ELLA 22kVa - видаткова накладна, та платіжна інструкція, що підтверджує факт здійснення оплати цього товару та зміну майнового стану суб`єктів господарювання за вказаною операцією. Дефектність вказаних документів не була встановлена податковим органом в ході проведення перевірки. Генератор знаходиться за адресою розташування офісу та складу ТОВ "УКРНАСОСПРОМ": м. Полтава, вул. Решетилівська, буд. 27, про які міститься інформація у повідомленні про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форма № 20-ОПП).

Позивач також заперечує твердження ГУ ДПС про завищення ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» інших операційних витрат в частині придбання інформаційно-консультаційних послуг з питань здійснення продажів насосного обладнання від ФОП ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ). Так, позивач наполягає на фактичному отриманні послуг і досягненні позивачем економічного ефекту від взаємодії та отриманні послуг від ФОП ОСОБА_2 , які мали прямий, безпосередній та документально підтверджений позитивний вплив на фінансові показники ТОВ "УКРНАСОСПРОМ": чистий дохід від реалізованої продукції у 2022 році зріс на 42% порівняно з 2021 роком (рядок 2000 звіту про фінансові результати за 2022 рік). Такий приріст доходу є прямим наслідком впровадження рекомендацій, проведення навчання персоналу, адміністрування сайтів ТОВ "УКРНАСОСПРОМ", в рамках надання інформаційно-консультаційних послуг. За результатами взаємодії у 2023 році чистий дохід від реалізації виріс на 35,5% у порівнянні з 2022 роком, що в умовах воєнного стану та нестабільного ринку є вагомим показником ефективності отриманих послуг. Відтак, на 2024 рік між ТОВ "УКРНАСОСПРОМ" та ФОП ОСОБА_2 укладений договір про надання послуг №080124-01 від 08.01.2024 та у Додатку № 1 погоджено розмір вартості послуг за період 22.01.2024 31.12.2024.

ТОВ «УКРАНСОСПРОМ» заперечує про безтоварність операції позивача із ФОП ОСОБА_2 , адже послуги, надані ФОП ОСОБА_2 , безпосередньо пов`язані з господарською діяльністю ТОВ "УКРНАСОСПРОМ" та були спрямовані на отримання економічних результатів з реалізації насосного обладнання та повністю відповідають критеріям визнання їх як витрат для цілей бухгалтерського обліку та оподаткування.

Окрім наведеного, позивач також заперечує про нарахування сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 15116,00 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3779,00 грн за податковим повідомленням-рішенням від 20.03.2025 №1. ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» вказало, що оскаржуване рішення контролюючого органу не відповідає положенням підпунктів 58.1.1, 58.1.2 пункту 58.1 статті 58 ПК України та критеріям чіткості та зрозумілості індивідуального акта, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень. Також позивач стверджує, що в акті перевірки та податковому повідомленні-рішенні контролюючим органом не викладені обставини виявленого правопорушення та відсутні будь-які висновки щодо наявності умислу в діях ТОВ "УКРНАСОСПРОМ" та докази і посилання на обставини, які вказують на те, що ТОВ "УКРНАСОСПРОМ" удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених ПК України, тобто на наявність саме такої кваліфікуючої ознаки як умисність діяння, а тому притягнення ТОВ "УКРНАСОСПРОМ" до фінансової відповідальності на підставі п. 123.2 ст. 123 ПК України є необґрунтованим, а в порушення вимог Порядку №727, акт перевірки містить неточності та ним не доведено вини Позивача у виявлених порушенням, що призвело до винесення неправомірного податкового повідомлення-рішення від 20.03.2025 №1.

Крім того позивач вказує, що на момент складання акту перевірки та винесення податкового повідомлення-рішення від 20.03.2025 №1 вже набули чинності зміни, внесені Законом України від 12.01.2023 №2876-ІХ до ПК України, в частині доповнення підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України пунктами 89 та 90, а тому розрахунок граничних строків реєстрації та відповідальність за порушення яких має відбуватись із застосуванням п. 89, 90 ПК України. Окрім того, податковим органом не було враховано положення п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, що підлягали застосуванню. За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 позовна заява прийнята до провадження, відкрите провадження в адміністративний справі, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем 16.07.2025 до справи наданий відзив на адміністративний позов, за змістом якого ГУ ДПС проти задоволення позовних вимог заперечувало в повному обсязі.

Відповідач вказав, що ГУ ДПС у Полтавській області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2018 по 30.09.2024, валютного за період з 01.01.2018 по 30.09.2024, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 30.09.2024. За результатами перевірки складений акт від 13.02.2025, за висновками якого встановлено про порушення ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» положень:

- пунктів 44.1, 44.2 статті 44 ПК України, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, пунктів 5, 7 розділу 1 НП(С)БО 15 «Дохід», пунктів 6, 20 НП(С)БО 16 «Витрати», пункту 9 НП(С)БО 25 «Спрощена фінансова звітність, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств в періоді, що перевірявся, на загальну суму 794834,00 грн, у т.ч. за 2020 рік 75417,00 грн, 2021 рік 235767,00 грн, 2022 рік 388177,00 грн, 2023 рік 95473,00 грн.

- пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 15116,00 грн, у т.ч.: за вересень 2023 року 15116,00 грн.

- пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201, пункту 89 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, а саме: несвоєчасно зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні/розрахунки коригування на загальну суму ПДВ 8986,76 грн.

Відповідач вказав, що в ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» невірно обраховано показники задекларованих доходів від реалізації товарів (робіт, послуг), які не підтверджені первинними бухгалтерськими документами, що призвело до їх завищення у 2020 році на суму 1972177,41 грн, у 2021 році на суму 1991983,86 грн та заниження у 2022 році на суму 1363112,22 грн, про що детально відображено на сторінках 5, 9 акту перевірки від 13.02.2025. Розбіжність між задекларованими витратами 2020 року та витратами, що підтверджені первинними документами становить 2488051,60 грн; за 2021 рік платником задекларовано інших операційних витрат 1042996,92 грн, проте документально підтверджено 1036228,10 грн, розбіжність між задекларованими витратами 2021 року та витратами, що підтверджені первинними документами становить 6768,82 грн в частині транспортних витрат; за 2022 рік платником задекларовано інших операційних витрат 2253020,80 грн, проте документально підтверджено 2275107,47 грн, розбіжність між задекларованими витратами 2022 року та витратами, що підтверджені первинними документами становить 22086,67 грн в частині винагороди за консультаційні, інформаційні послуги; за 2023 рік платником задекларовано інших операційних витрат 3515904,29 грн, проте документально підтверджено 3598855,04 грн, розбіжність між задекларованими витратами 2022 року та витратами, що підтверджені первинними документами становить 82950,75 грн в частині транспортних витрат основних засобів.

Відповідач вказав, що в ході проведення перевірки встановлено про завищення ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» витрат в частині нарахованої амортизації в розмірі 291583,40 грн, в т.ч. 2023 рік 160370,87 грн, 9 міс.2024 року 131212,53 грн за операцією з придбання генератора AJ-ELLA 22kVa вартістю 350000,00 грн за договором поставки у спрощений спосіб з ФОП ОСОБА_1 . Так, ГУ ДПС встановлено про відсутність належних первинних документів, що підтверджують транспортування товару до позивача і, відповідно, про відсутність реального придбання генератора позивачем.

Також відповідач вважає такими, що не мають реального характеру операцій в частині придбання інформаційно-консультаційних послуг з питань здійснення продажів насосного обладнання від ФОП ОСОБА_2 . За результатами проведеного аналізу актів приймання-передачі наданих послуг, отриманих від ФОП ОСОБА_2 , відповідачем встановлено, що в актах відсутня інформація щодо: змісту, характеру та обсягу наданих послуг; розрахунку кількості відпрацьованого часу, в т.ч. періоди проведення консультаційних та інформаційних послуг та їх результати; місця здійснення господарських операцій, спосіб надання послуг, а також не зазначено в чому виражено їх результат. Надані для перевірки акти приймання-передачі наданих послуг не містять конкретизованого змісту господарської операції та її вимірників у натуральному виразі, внаслідок чого неможливо встановити їх безпосередній зв`язок з діяльністю підприємства та їх економічною доцільністю. В актах не зафіксовано виконання закріплених в укладених угодах зобов`язань сторони по договору, яка є виконавцем і яка тягне за собою зобов`язання «Замовника» по оплаті послуг.

Зміст наданих до перевірки актів приймання-передачі містить загальні тези (часто повторювані) щодо наданих послуг як то: підготовка маркетингових матеріалів (розробка презентацій та комерційних пропозицій, рекомендації щодо рекламних компаній), рекомендації щодо ведення переговорів, рекомендації щодо утримання клієнтів, навчання продажам насосного обладнання (ознайомлення з технічними характеристиками насосів, стратегії підходу до клієнтів, техніки презентації обладнання), оцінка ринку насосного обладнання, постпродажне консультування. Всі акти мають тотожний зміст, тобто містять інформацію про виконання ідентичної номенклатури видів послуг, що надавалися. Одночасно з цим, протягом місяця отримані послуги закривались одним трьома актами, при цьому вартість послуг щоразу змінювалась від 4000,00 грн. до 40000,00 грн, при повній відсутності відомостей, що включає в себе зміст зазначених в актах послуг; перелік джерел, з якими працював виконавець послуг; дату та час розміщення розроблених продуктів на веб-узлах та веб-порталах (сайти).

Враховуючи наявність в штаті підприємства менеджера зі збуту, який організовує та координує збутову діяльність та до посадових обов`язків якого входить, в тому числі, організація маркетингових досліджень з вивчення споживчого ринку і його перспектив, підтримання зв`язків зі споживачами та проведення аналізу попиту покупців, моніторингу конкурентів, підтримання актуальності даних наявних до продажу товарних позицій та зміни їх ціни тощо, відсутнє економічне обґрунтування придбаних ідентичних послуг від ФОП ОСОБА_2 , на підставі чого оцінка результатів їх впливу (участі) у господарській діяльності ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» не є можливою.

Також в ході перевірки відповідачем встановлено про не проведення платником перерахунку курсових різниць за монетарною статтею дебіторської заборгованості, що виникла за операцією з реалізації товару нерезиденту, об`єкт оподаткування податком на прибуток за 2022 рік занижено на суму 241281,56 грн, за 2023 рік завищено на суму 155478,08 грн, адже курсові різниці мають нараховуватись на будь-яку заборгованість - нормальну, сумнівну чи безнадійну. Жодних винятків НП(С)БО 21 «Вплив змін валютних курсів» не передбачає. Переоцінка інвалютного боргу на кожну дату балансу здійснюється, якщо заборгованість є монетарною, тобто коли нерезидент мав погашати заборгованість дебітору грошовими коштами. Валютні обмеження під час воєнного стану жодним чином не є підставою для уникнення розрахунку курсових різниць на кожну дату балансу. Враховуючи вищевикладене, ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» порушено вимоги підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пунктів 6, 20 нп(с)бо 16 «витрати».

З урахуванням вказаних висновків, відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення №1 яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 915746,00 грн.

Відповідач також вказав, що в ході проведення перевірки встановлено про завищення ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» податкового кредиту за рахунок задвоєння податкових накладних та не проведення розрахунку коригування до податкової накладної, а саме:

а) за податковою накладною від 05.05.2020 №27 на загальну суму 5460,00 грн, в т.ч. ПДВ 910,00 грн від постачальника ТОВ «Торговий Дім «Могильовський завод «Електродвігатель», позивачем включено до складу податкового кредиту декларацій з ПДВ за травень 2020 року та вдруге червень 2024 року;

б) двічі включено податкову накладну від 30.05.2022 №43 на загальну суму 77916,00 грн в т.ч. ПДВ 12986,00 грн, отриману від постачальника ТОВ «Балкантех» до складу податкового кредиту декларацій з ПДВ за травень 2022 та вдруге червень 2022 року;

в) не проведено реєстрацію розрахунку коригування від 01.09.2021 №1 до помилково виписаної податкової накладної від 19.08.2021 №18 постачальником ПП «Техмаш» та не відкоригований податковий кредит в сторону зменшення (-) 1219,50 грн на загальну суму 7317,00 грн, в т.ч. ПДВ 1219,50 грн, чим завищено податковий кредит декларації з ПДВ за вересень 2021 року.

За встановлення даних порушень, відповідачем прийняте податкове повідомлення рішення №1 від 20.03.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 18895,00 грн, застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 3779,00 грн.

Крім того, в ході перевірки встановлено про несвоєчасну реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну їх реєстрації на адресу покупців - юридичних осіб за операціями, що оподатковуються за ставкою 20% на загальну суму ПДВ - 8986,75 грн. Відповідно до вимог пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим кодексом термін.

Порушення наведених вимог чинного законодавства стало підставою для застосування до позивача податковим повідомленням рішенням від 30.03.2025 №1 штрафних санкцій в розмірі 618,80 грн.

ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» 08.10.2025 до справи надані додаткові письмові пояснення, де позивач позовні вимоги підтримав, вказав про відсутність порушень ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» та помилковість висновків ГУ ДПС, що стали підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень від 20.03.2025 №1, №1, №1.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 закрите підготовче провадження у справі, призначена справа до судового розгляду по суті.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, вивчивши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів адміністративної справи, встановив такі обставини.

ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» зареєстроване як суб`єкт господарювання за Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» 19.08.2016, номер запису 0015669, .

Перебуває на обліку у ГУ ДПС у м. Полтава з 19.08.2016 номер взяття на облік 80; податковий номер платника податків 40761763, зареєстрований як платник ПДВ з 01.10.2016 за свідоцтвом №200283686, індивідуальний податковий номер 17.

Основним видом діяльності за КВЕД є оптова торгівля іншими видами устаткуванням.

ГУ ДПС на підставі направлень від 10.01.2025 №165, 166, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, статті 77, пункту 81.1 статті 81, пункту 82.1 статті 82, підпункту 69.35 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2025 рік, на підставі наказу ГУ ДПС від 03.01.2025 №9-П було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2018 по 30.09.2024, валютного за період з 01.01.2018 по 30.09.2024, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 30.09.2024, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

За результатами проведеної перевірки був складений акт документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 13.02.2025 № 2030/16-31-07-01-01/40761763.

Як зазначено у розділі IV "Висновок" Акту перевірки, відповідачем було встановлено порушення ТОВ «УКРАНСОСПРОМ»:

1. пункту 44.1, 44.2 статті 44 ПК, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПКУ, пункту 5, пункту 7 розділу 1 НП(С)БО 15 "Дохід", пункту 6, пункту 20 НП(С)БО 16 "Витрати", пункту 9 НП(С)БО 25 "Спрощена фінансова звітність", статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств в періоді, що перевірявся, на загальну суму 794834 грн, у т.ч. за 2020 рік - 75417 грн, 2021 рік - 235767 грн, 2022 рік - 388177 грн, 2023 рік - 95473 грн.

2. пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 15116 грн, в т.ч. за вересень 2023 року 15116,00 грн.

3. пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201, пункту 89 ХХ "Перехідні положення" ПК України, а саме несвоєчасно зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні/ розрахунки коригування на загальну суму ПДВ - 8986,76 грн.

За наслідками розгляду заперечень на акт перевірки, висновки його залишені без змін. ГУ ДПС прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №1 від 20.03.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 18895,00 грн;

- №1 від 20.03.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 915746,00 грн;

- №1 від 20.03.2025, яким застосовано штрафну санкцію розмірі 618,80 грн за порушення граничних строків реєстрації ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

ТОВ «УКРАНСОСПРОМ» зверталось із скаргою вказані податкові повідомлення-рішення, що залишена буз задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 20.03.2025 №1, №1, №1 без змін.

Позивач не погодився із податковими повідомленнями-рішеннями від 20.03.2025 №1, №1, №1, звернувся до суду із позовом про визнання протиправними та скасування.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;

Пунктом 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремленні підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Обов`язки платника податків визначено статтею 16 ПК України. Відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Відповідно до положень підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно пункту 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки;

завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу;

наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень пункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, за останній річний звітний період не перевищує 40 мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, за останній річний звітний період не перевищує 40 мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років, у кожному з яких виконується зазначений критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік такої безперервної сукупності років. У подальші роки такої сукупності років коригування фінансового результату також не застосовуються, крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу.

Якщо у платника податку, який прийняв рішення про незастосування коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, за останній річний звітний період перевищує 40 мільйонів гривень, такий платник податку визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно із пунктами 5, 7 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку №15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.99 № 290, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Національному положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.

До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі).

До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

Згідно із пунктами 6, 20 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318 витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

До інших операційних витрат включаються: витрати на дослідження та розробки відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 "Нематеріальні активи"; собівартість реалізованих виробничих запасів, яка для цілей бухгалтерського обліку складається з їх облікової вартості та витрат, пов`язаних з їх реалізацією; сума безнадійної дебіторської заборгованості та відрахування до резерву сумнівних боргів; втрати від операційної курсової різниці (тобто від зміни курсу валюти за операціями, активами і зобов`язаннями, що пов`язані з операційною діяльністю підприємства); втрати від знецінення запасів; нестачі й втрати від псування цінностей; визнані штрафи, пеня, неустойка; витрати на утримання об`єктів соціально-культурного призначення; інші витрати операційної діяльності.

Відповідно до положень пунктів 8, 9 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку №21 «Вплив змін валютних курсів», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 №193 визначення курсових різниць за монетарними статтями в іноземній валюті проводиться на дату балансу, а також на дату здійснення господарської операції в її межах або за всією статтею (відповідно до облікової політики). Для визначення курсових різниць на дату балансу застосовується валютний курс на кінець дня дати балансу. При визначенні курсових різниць на дату здійснення господарської операції застосовується валютний курс на початок дня дати здійснення господарської операції. Підприємство може здійснити перерахунок залишків на кінець дня за монетарними статтями в іноземній валюті, за якими протягом дня здійснювались господарські операції із застосуванням валютного курсу, встановленого на кінець цього дня.

Курсові різниці від перерахунку грошових коштів в іноземній валюті та інших монетарних статей про операційну діяльність відображаються у складі інших операційних доходів (витрат).

Курсові різниці від перерахунку монетарних статей про інвестиційну і фінансову діяльність відображаються у складі інших доходів (витрат), за винятком курсових різниць, які відображаються згідно з пунктом 9 Національного положення (стандарту) 21.

Відповідно до положень пунктів 4, 25 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку №7 «Основні засоби», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 №92, амортизація - систематичний розподіл вартості, яка амортизується, необоротних активів протягом строку їх корисного використання (експлуатації).

Вартість, яка амортизується, - первісна або переоцінена вартість необоротних активів за вирахуванням їх ліквідаційної вартості.

Строк корисного використання (експлуатації) та ліквідаційна вартість об`єкта основних засобів переглядаються на кінець звітного року у разі зміни очікуваних економічних вигод від його використання.

Амортизація об`єкта основних засобів нараховується, виходячи з нового строку корисного використання та ліквідаційної вартості, починаючи з місяця, наступного за місяцем зміни строку корисного використання та/або ліквідаційної вартості.

Пунктами 198.1, 198.2 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту лізингоодержувача (орендаря) для операцій з фінансового лізингу (фінансової оренди) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу (фінансової оренди) таким лізингоодержувачем (орендарем).

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку, суми податку, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не включені до податкового кредиту протягом періоду 365 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних у зв`язку з відсутністю фактів списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг (видачі з каси) або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, мають право на включення таких сум до податкового кредиту у звітному податковому періоді, в якому відбулося списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг (видачі з каси) або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, але не пізніше ніж через 60 календарних днів з дати такого списання, надання інших видів компенсацій.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг строків, зазначених у цьому пункті, переривається на період зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.

Відповідно до положень пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду;

й) індивідуальний податковий номер.

Згідно із пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого рахунку у банку/небанківському надавачу платіжних послуг на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996 (далі Закон №996) встановлено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

За статтею 3 Закону №996 метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підприємства, які відповідно до цього Закону належать до мікропідприємств (крім підприємств, що становлять суспільний інтерес) та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, можуть узагальнювати інформацію в регістрах бухгалтерського обліку без застосування подвійного запису.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 9 Закону №966 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 затверджене Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, за пунктами 1.2, 2.1 - 2.4. якого первинні документи - це документи, створені у паперовій або в електронній формі, які містять відомості про господарські операції; регістри бухгалтерського обліку (облікові регістри) - це носії інформації, складені у паперовій або в електронній формі, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку. Регістри бухгалтерського обліку (облікові регістри) можуть бути у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів тощо.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Первинні документи, створені в електронному вигляді, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: печатка, ідентифікаційний код підприємства, установи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства.

Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, гуртуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та додаткового обліку.

Згідно з пунктом 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

В ході розгляду справи встановлено, що під час проведення перевірки ГУ ДПС дійшло висновку про завищення ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» інших операційних витрат, що не підтверджені первинними бухгалтерськими документами:

За 2020 рік задекларовано інших операційних витрат на суму 3255670,90 грн, проте документально підтверджено 767619,30 грн.

Розбіжність між задекларованими витратами 2020 року та витратами, що підтверджені первинними документами становить 2488051,60 грн, що включають в себе: витрати на оплату послуг зв`язку (інтернет) - 36641,71 грн (не підтверджено 28088,51 грн), витрати на оплату праці 276085,16 грн, плата за розрахунково-касове обслуговування 33484,93 грн (не підтверджено 93741,78 грн), господарчі витрати 8392,90 грн (не підтверджено 388018,19 грн), обслуговування сайту, тендерні закупівлі - 75725,96 грн (не підтверджено 555481,08 грн), організація перевезень відправлень, транспортні послуги 204938,36 грн (не підтверджено 689325,80 грн), запчастини, затрати на вдосконалення технології й організації роботи не підтверджено 638525,04 грн, телекомунікаційні послуги (зв`язок) 5228,46 грн (не підтверджено 94871,78 грн), митні послуги 9571,00 грн, канцелярські товари 5182,80 грн, оренда приміщень 112368,02 грн.

За 2021 рік платником задекларовано інших операційних витрат 1042996,92 грн, проте документально підтверджено 1036228,10 грн.

Розбіжність між задекларованими витратами 2021 року та витратами, що підтверджені первинними документами становить 6768,82 грн в частині транспортних витрат.

За 2022 рік платником задекларовано інших операційних витрат 2253020,80 грн, проте документально підтверджено 2275107,47 грн.

Розбіжність між задекларованими витратами 2022 року та витратами, що підтверджені первинними документами становить 22086,67 грн в частині винагороди за консультаційні, інформаційні послуги.

За 2023 рік платником задекларовано інших операційних витрат 3515904,29 грн, проте документально підтверджено 3 598 855,04 грн.

Розбіжність між задекларованими витратами 2022 року та витратами, що підтверджені первинними документами становить 82950,75 грн. в частині транспортних витрат основних засобів.

В акті перевірки відповідач зазначив, що перевірка відображених показників здійснена на підставі таких документів: оборотно-сальдові відомості (в розрізі субрахунків), журнали-ордери та аналіз рахунків бухгалтерського обліку, виписок банків, договорів та додатків до них, видаткових накладних, актів виконаних робіт (наданих послуг), актів приймання-передачі, товарно-транспортних накладних, довіреностей накази на відрядження, авансові звіти про використання коштів наданих під звіт, виписки руху коштів з банківського рахунку підприємства, інші документи, які підтверджують дані витрати підприємства.

Суд зазначає, що операцій, за якими відповідач дійшов висновку про неправильне відображення показників ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» в акті перевірки не наведено.

Які саме документи первинного обліку позивачем не оформлені, чи оформлені з порушенням вимог чинного законодавства України, відповідачем не вказано.

Дане унеможливлює перевірку правильності висновків відповідача чи дій позивача щодо формування показників фінансової та бухгалтерської звітності ТОВ «УКРНАСОСПРОМ»

Верховний Суд, зокрема, в постановах від 21.08.2024 у справі №824/995/19-а, від 15.02.2023 у справі №420/2114/22 та від 11.11.2021 у справі № 420/1878/19, вказав, що детальне відображення в акті змісту виявлених порушень є обов`язковою умовою вчинення податковим органом подальших дій щодо застосування відповідних наслідків, застосування механізмів примусового стягнення податку, а також слугує гарантією дотримання прав платника; факти податкових порушень, не зафіксовані в акті перевірки, не можуть слугувати підставою для притягнення платника до відповідальності.

Всупереч вказаному, в акті перевірки взагалі відсутня інформація про те, які конкретно документи були досліджені відповідачем та відсутність яких документів стала підставою для кожного відповідного висновку про кожне порушення, а загальний перелік інформаційних баз, наведений в пп. 1 п. 3.1.1.1 п. 3.1.1 п. 3.1 розділу ІІІ описової частини акту перевірки (сторінки 3-14 акту) не дає можливості встановити, які саме порушення встановлені контролюючим органом за тим чи іншим документом чи господарською операцією, та перевірити їх відповідність висновкам ГУ ДПС.

За вказаного, твердження відповідача про завищення позивачем доходів на суму 3406,9 тис. грн, в тому числі у 2020 на суму 419,0 тис. грн, у 2021 на суму 1309,8 тис. грн, у 2022 на суму 1678,1 тис. грн не підтверджене в ході розгляду справи. Податкове повідомлення-рішення №1 від 20.03.2025 в частині донарахування сум податку на прибуток підприємств в розмірі 794834,00 грн, застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 120912,50 грн є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В акті перевірки ГУ ДПС вказало про обов`язок ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» обрахувати операційні курсові різниці, враховуючи зміну курсу валюти рф до курсу гривні по наявній в позивача дебіторської заборгованості (монетарна стаття), яка обліковується на балансі за відвантажений, але не оплачений товар резидентом рф.

На балансі ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» обліковується дебіторська заборгованість в сумі 1810200,00 рос.руб. щодо якої існує невпевненість у її погашенні боржником з резидентом рф - покупцем ООО ПМК «Практик», яка виникла за контрактом поставки від 22.11.2021 №22-11/21, в результаті відвантаження товару (насос ручний для води НРВ-2,4.00.000, к-сть 150 шт.) за митною декларацією UA806020/2022/001741, митна вартість товару 1353269,32 грн.

ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» подані річні декларації з податку на прибуток (дохід за попередній звітний рік менше 40 млн.грн) за якими не відображене обрахування операційних курсових різниць, за зміною курсу валюти рф до курсу гривні по наявній в позивача дебіторської заборгованості.

Об`єктом оподаткування, за підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Згідно із пунктами 6, 20 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318 витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

До інших операційних витрат включаються: витрати на дослідження та розробки відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 "Нематеріальні активи"; собівартість реалізованих виробничих запасів, яка для цілей бухгалтерського обліку складається з їх облікової вартості та витрат, пов`язаних з їх реалізацією; сума безнадійної дебіторської заборгованості та відрахування до резерву сумнівних боргів; втрати від операційної курсової різниці (тобто від зміни курсу валюти за операціями, активами і зобов`язаннями, що пов`язані з операційною діяльністю підприємства); втрати від знецінення запасів; нестачі й втрати від псування цінностей; визнані штрафи, пеня, неустойка; витрати на утримання об`єктів соціально-культурного призначення; інші витрати операційної діяльності.

Відповідно до пункту 4 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів", курсова різниця різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах, обраховується лише за монетарними статтями. Монетарні статті статті балансу про грошові кошти, а також про такі активи й зобов`язання, які будуть отримані або сплачені у фіксованій (або визначеній) сумі грошей або їх еквівалентів.

Пунктом 7 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів" передбачено, що а) монетарні статті в іноземній валюті відображаються з використанням валютного курсу на кінець дня дати балансу; б) немонетарні статті, які відображені за історичною собівартістю і зарахування яких до балансу пов`язано з операцією в іноземній валюті, відображаються за валютним курсом на початок дня дати здійснення господарської операції; в) немонетарні статті за справедливою вартістю в іноземній валюті відображаються за валютним курсом на початок дня дати визначення цієї справедливої вартості.

Визначення курсових різниць за монетарними статтями в іноземній валюті проводиться на дату балансу, а також на дату здійснення господарськї операції в її межах або за всією статей (відповідно до облікової політики). Для визначення курсових різниць на дату балансу застосовується валютний курс на кінець дати балансу, при визначенні курсових різниць на дату здійснення господарських операцій застосовується валютний курс на початок дня дати здійснення операцій. Підприємство може здійснити перерахунок залишків на кінець дня за монетарними статтями в іноземній валюті, за якими протягом дня здійснювались господарські операції із застосуванням валютного курсу, встановленого на кінець цього дня (пункт 8 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів"). Курсові різниці від перерахунку монетарних статей відображаються у складі інших операційних доходів або витрат.

На виконання Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 було введено воєнний стан в Україні, Національний банк України прийняв Постанову №18 від 24.02.2022 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану", якою заборонив здійснення валютних операцій з використанням російських рублів та проведення операцій з юридичними особами, зареєстрованими в російській федерації.

Також відповідно до Постанови НБУ від 14.05.2019 №67 (зі змінами від 30.05.2023 №71) з 24 лютого 2022 року на період дії воєнного стану та протягом 90 днів після його припинення призупинено перебіг граничних строків розрахунків за експортними операціями з контрагентами з російської федерації.

Відповідно, наразі діє законодавче обмеження за якого позивач не має права отримати від ООО ПМК «Практик» остаточний розрахунок в сумі 1810200,00 російських рублів за поставлений товар, здійснювати будь-які валютні операції з контрагентом-нерезидентом та завершити розрахунки за експортною операцією за введення заборони здійснення валютних операцій з використанням російських рублів та проведення операцій з юридичними особами, зареєстрованими в російській федерації.

Відповідач вказує, що курсові різниці мають нараховуватись на будь-яку заборгованість - нормальну, сумнівну чи безнадійну. Жодних винятків Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів» не передбачає. Переоцінка інвалютного боргу на кожну дату балансу здійснюється, якщо заборгованість є монетарною, тобто коли нерезидент мав погашати заборгованість дебітору грошовими коштами. Валютні обмеження під час воєнного стану жодним чином не є підставою для уникнення розрахунку курсових різниць на кожну дату балансу.

З даного приводу суд зазначає, що за положеннями абзацу 4 пункту 7 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів" основною характеристикою монетарної статті є право отримувати (або зобов`язання надати) фіксовану (або визначену) суму грошей або їх еквівалентів.

Даним абзацом пункт 7 доповнений згідно з Наказом Міністерства фінансів №460 від 24.09.2024, але жодних змін до принципів та порядку врахування курсових не внесено, виключно має місце роз`яснення принципу відображення по монетарних статтях курсових різниць в складі операційних витрат на дату відповідного балансу.

За пунктом 8 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів» визначення курсових різниць за монетарними статтями в іноземній валюті проводиться на дату балансу, а також на дату здійснення господарської операції в її межах або за всією статтею (відповідно до облікової політики). Для визначення курсових різниць на дату балансу застосовується валютний курс на кінець дня дати балансу. При визначенні курсових різниць на дату здійснення господарської операції застосовується валютний курс на початок дня дати здійснення господарської операції. Підприємство може здійснити перерахунок залишків на кінець дня за монетарними статтями в іноземній валюті, за якими протягом дня здійснювались господарські операції із застосуванням валютного курсу, встановленого на кінець цього дня.

Враховуючи законодавчо встановлену з 24.02.2022 відсутність права у ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» на отримання остаточного розрахунку від покупця-нерезидента через законодавчі обмеження, суд доходить висновку про неможливість врахування заборгованості перед позивачем як монетарної статті і, відповідно, відображення курсових різниць в іноземній валюті з використанням валютного курсу на кінець дня дати балансу.

Крім того, з матеріалів справи вбачається про звернення позивача звернувся до Державної податкової служби України із зверненням на отримання індивідуальної податкової консультації. Зі змісту індивідуальної податкової консультації вих. № 2187/ІПК/99-00-21-02-02 ІПК від 21.04.2025. Зі змісту вказаної консультації вбачається, що порядок списання дебіторської заборгованості у бухгалтерському обліку та обрахунок операційних курсових різниць відповідно до вимог національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку належить до компетенції Міністерства фінансів України.

Міністерство фінансів України листом вих. № 41010-07-10/17710 від 24.06.2025 повідомило, що відображення в бухгалтерському обліку дебіторської заборгованості має здійснюватися залежно від сутності господарської операції, на підставі належно оформлених первинних документів, з урахуванням положень Закону, НП(С)БО, у разі їх застосування, та іншого законодавства, зазначено, що законодавством встановлено обмеження на виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в російській федерації.

Національний банк України листом № 40-0019/63354 від 15.08.2025 надав ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» зазначив, що, на думку Національного банку, як банки, так і підприємства мають застосовувати однаковий підхід, а саме здійснювати відображення в бухгалтерському обліку та звітності операцій з іноземною валютою, що не увійшла до Переліку іноземних валют та спеціальних прав запозичення, до яких Національний банк встановлює офіційний курс гривні, затвердженого Наказом, та за якою не встановлюватиметься офіційний курс, за останнім встановленим Національним банком офіційним курсом гривні до відповідної іноземної валюти.

Наказом Національного банку "Про затвердження Переліку іноземних валют та спеціальних прав запозичення, Переліку банківських металів" від 28.03.2025 № 298-но затверджений Перелік іноземних валют та спеціальних прав запозичення, до яких Національний банк встановлює офіційний курс гривні; Перелік банківських металів, до яких Національний банк розраховує облікову ціну. Згідно з Наказом, до деяких іноземних валют, до яких Національний банк встановлював офіційний курс згідно з попереднім переліком іноземних валют і які відсутні в Наказі, з 01.04.2025 офіційний курс не встановлюється. До таких іноземних валют відноситься і російський рубль.

За вказаного, висновок ГУ ДПС про заниження ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» об`єкту оподаткування податком на прибуток за 2022 рік на суму 241281,56 грн, за 2023 рік на суму 155478,08 грн є неправильним, податкове повідомлення-рішення №1 від 20.03.2025 в частині донарахування суми податку на прибуток підприємств в розмірі 15444,00 грн, застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 3861,00 грн, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В ході проведення перевірки ГУ ДПС було встановлено, що ТОВ «УКРНАСОСПРОМ», в порушення вимог підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, пунктів 6, 20 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», завищено витрати в частині нарахованої амортизації в розмірі 291583,40 грн, в т.ч. 2023 рік 160370,87 грн, 9 міс.2024 року 131212,53 грн, по операції з придбання основного засобу дизельного генератора AJ-ELLA 22kVa від ФОП ОСОБА_1

ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» укладений договір поставки з ФОП ОСОБА_1 на придбання генератора AJ-ELLA 22kVa вартістю 350000,00 грн. Оплату товару здійснено згідно з рахунком №32112 від 29.11.2022, за платіжною інструкцією №748 від 29.11.2022.

За видатковою накладною №180123-01 від 18.01.2023 відбулася передача товару від ФОП ОСОБА_1 до ТОВ «УКРНАСОСПРОМ». Акт введення в експлуатацію від 19.01.2023, інвентарний номер 00007, первісна вартість 350000,00 грн.

ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» віднесено до складу адміністративних витрат (рахунок 92) нараховану щомісячно суму амортизації за період лютий 2023 вересень 2024 року в розмірі 291583,40 грн.

ГУ ДПС стверджує про відсутність права відображення амортизаційних витрат за відсутності на балансі ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» транспортних засобів для перевезення придбаного генератора від постачальника до позивача. Також відповідач вказав про відсутність в ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» підтверджуючих первинних документів щодо транспортування (перевезення) придбаного генератора, послуги навантаження (розвантаження), акту приймання-передачі генератора, паспорту (сертифікату якості) тощо.

Судом встановлено, що генератор AJ-ELLA 22kVa було введено в експлуатацію 19.01.2023 та присвоєно інвентарний номер 00007. ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» був обраний прямолінійний метод нарахування амортизації.

При визначенні строку корисного використання ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» керувалося положеннями пунктів 24, 25 П(С)БО 7, згідно з якими підприємство має врахувати очікуване використання об`єкта підприємством з урахуванням його потужності або продуктивності; фізичний та моральний знос, що передбачається; правові або інші обмеження щодо строків використання об`єкта та інші фактори. Встановлюючи строк корисного використання генератора AJ-ELLA 22 kVa у 2 роки, ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» врахувало гарантійний строк експлуатації 2 роки, визначений технічним паспортом обладнання та гарантійним талоном, очікуване використання об`єкта з урахуванням його потужності та специфіки експлуатації в умовах нестабільного енергопостачання, а також передбачуваний фізичний та моральний знос. При цьому, позивач зазначив про врахування обмежень щодо строків використання об`єкта, а також інші фактори, що впливають на очікувані економічні вигоди від використання основного засобу.

Відповідний технічний паспорт на генератор надавався ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» відповідачеві, зокрема, із запереченнями на акт перевірки та наявний в матеріалах справи, тож твердження відповідача про його відсутність спростоване.

Щодо посилання ГУ ДПС на відсутність документів щодо транспортування як підставу для визнання витрат на придбання генератора непідтвердженими є необґрунтованим з огляду на наступне.

В ході розгляду справи позивачем пояснено про поставку товару генератора AJ-ELLA 22 kVa на користь ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» постачальником ФОП ОСОБА_1 ..

Верховний суд у постановах від 5.01.2021 у справі №820/1124/17, від 29.04.2021 у справі №801/3713/16, від 09.02.2023 у справі №160/6571/20, від 02.03.2023 у справі №804/644/16 неодноразово зазначав, що документи на перевезення товарно-матеріальних цінностей є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується видатковими накладними.

Товарно-транспортні накладні чи подорожні листи не є винятковими первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують факт реальності здійснення господарської операції за договором, та за відсутності яких платник позбавляється права на формування податкового кредиту, а також віднесення до складу доходів і витрат сум за договорами у разі наявності інших первинних бухгалтерських документів, оформлених відповідно до положень чинного законодавства, а саме: договорів, видаткових накладних, податкових накладних, регістрів бухгалтерських документів, платіжних доручень, відомостей про рух активів, товару та інших документів.

Такі висновки узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в постановах від 20.08.2020 у справі № 804/5374/17, від 15.05.2020 у справі №808/9101/15, від 26.01. 2023 у справі № 580/2490/19.

Позивач пояснив придбання альтернативного джерела електроживлення генератора AJELLA 22kVa (згідно з видатковою накладною №180123-01 від 18.01.2023) об`єктивною та критичною необхідністю в умовах воєнного стану, зокрема, у зв`язку із запровадженням заходів з обмеження та припинення постачання електричної енергії на території м. Полтава. Генератор є критично важливим активом, єдиною метою якого є забезпечення безперервності господарської діяльності позивача та запобігання простоям виробничого процесу.

Підключення (введення в експлуатацію) вказаного джерела електроживлення було забезпечено силами та засобами позивача: керівник позивача має відповідну професійну кваліфікацію інженера-електромеханіка, що підтверджується дипломом спеціаліста НОМЕР_2 .

Вивантаження та встановлення генератора на місці установки відбулось за допомогою електротельфера, встановленого у складському приміщенні та складських візків ("рокл").

Тезу відповідача про непідтвердження реального придбання генератора у зв`язку із відсутністю розпорядчих документів та документів обліку на списання палива для використання роботи генератора, не може бути розцінено беззаперечним доказом нереальності операції придбання.

За вказаного, суд доходить висновку про безпідставність твердження ГУ ДПС про завищення ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» витрат в частині відображення амортизаційних витрат за період лютий 2023 вересень 2024 року в розмірі 291583,40 грн, в т.ч. 2023 рік 160370,87 грн, 9 місяців 2024 року 131212,53 грн, по операції з придбання основного засобу дизельного генератора AJ-ELLA 22kVa від ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно, податкове повідомлення-рішення №1 від 20.03.2025 в частині донарахування суми податку на прибуток підприємств в розмірі 28867,00 грн, застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 7216,75 грн, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Також ГУ ДПС в ході проведення перевірки, встановлено завищення ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» інших операційних витрат в частині придбання інформаційно-консультаційних послуг з питань здійснення продажів насосного обладнання від ФОП ОСОБА_2

ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» укладений договір про надання послуг від 20.06.2022 №200622-01, із ФОП ОСОБА_3 (виконавець), за умовами якого виконавець приймає на себе зобов`язання за кожним окремим дорученням замовника надавати останньому передбачені цим договором консультаційно-інформаційні послуги з питань здійснення продажів насосного обладнання, а замовник приймати надані послуги з питань здійснення продажів насосного обладнання, а замовник приймати надані послуги та/або результати їх надання у будь-якій формі і сплачувати виконавцем плату відповідно до умов цього договору. Надаючи послуги, виконавець має право залучати інших осіб, залишаючись відповідальним за якість надання послуг, доручення про надання яких було видано замовником.

Вид послуг за актами (розробка презентацій продукту, підтримання та адміністрування сайтів: https://ukrnasosprom.com.ua, https://ukrnasosprom1.com.ua, https://ukrnasos.prom.ua, https://1nasos.zakupka.com та інших платформ, аналіз ринку та пропозицій по областях, оцінка ринку насосного обладнання, аналіз конкурентів та пропозицій, рекомендації щодо позиціонування продукції, рекомендації щодо цінової політики та підготовка маркетингових матеріалів.

За протоколом №1 погодження договірної ціни від 28.06.2022 до договору про надання послуг від 20.06.2022 №200622-01, досягнута домовленість про вид та розмір договірної ціни у період 28.06.2022 29.12.2022. Вартість послуг складає 237144,00 грн (без ПДВ) за 2022 рік.

В подальшому позивачем із ФОП ОСОБА_3 укладений аналогічний за предметом, договір про надання послуг від 09.01.2023 №090123-01.

Протоколом №1 погодження договірної ціни від 26.01.2023 до договору про надання послуг від 09.01.2023 №090123-01, між замовником та виконавцем досягнута домовленість про вид та розмір договірної ціни послуг у період 26.01.2023 28.12.2023. Вартість послуг складає 525510,00 грн (без ПДВ) за 2023 рік.

Також ТОВ «УКРАНСОСПРОМ» укладений договір про надання послуг від 08.01.2024 №080124-01, із ФОП ОСОБА_3 .

Протоколом №1 погодження договірної ціни від 22.01.2024 до договору про надання послуг від 08.01.2024 №080124-01, відповідно якого між замовником та виконавцем досягнута домовленість про вид та розмір договірної ціни на надання послуг у період 22.01.2024 31.12.2024. Вартість послуг складає 712990,00 грн (без ПДВ) за 2024 рік.

В ході перевірки ГУ ЛПС перевірені та проаналізовані акти приймання-передачі наданих послуг, отриманих позивачем від ФОП ОСОБА_2 . За результатами проведеного аналізу встановлено, що в актах відсутня інформація щодо: змісту, характеру та обсягу наданих послуг; розрахунок кількості відпрацьованого часу, в т.ч. періоди проведення консультаційних та інформаційних послуг та їх результати; місця здійснення господарських операцій, спосіб надання послуг, а також не зазначено в чому виражено їх результат.

Відповідач зазначає, що надані для перевірки акти приймання-передачі наданих послуг не містять конкретизованого змісту господарської операції та її вимірників у натуральному виразі, внаслідок чого неможливо встановити їх безпосередній зв`язок з діяльністю підприємства та їх економічною доцільністю. В актах не зафіксоване виконання закріплених в укладених угодах зобов`язань сторони по договору, яка є виконавцем і яка тягне за собою зобов`язання «Замовника» по оплаті послуг.

Зміст наданих до перевірки актів приймання-передачі містить загальні тези (часто повторювані) щодо наданих послуг як то: підготовка маркетингових матеріалів (розробка презентацій та комерційних пропозицій, рекомендації щодо рекламних компаній), рекомендації щодо ведення переговорів, рекомендації щодо утримання клієнтів, навчання продажам насосного обладнання (ознайомлення з технічними характеристиками насосів, стратегії підходу до клієнтів, техніки презентації обладнання), оцінка ринку насосного обладнання, постпродажне консультування.

ГУ ДПС вказано, що всі акти мають тотожний зміст, тобто містять інформацію про виконання ідентичної номенклатури видів послуг, що надавалися. Одночасно з цим, протягом місяця отримані послуги закривались одним трьома актами, при цьому вартість послуг щоразу змінювалась від 4000,00 грн до 40000,00 грн, при повній відсутності відомостей, що включає в себе зміст зазначених в актах послуг; перелік джерел, з якими працював виконавець послуг; дату та час розміщення розроблених продуктів на веб-узлах та веб-порталах (сайти).

За поясненнями ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» за фактом наданих послуг Виконавцем надсилались рахунки та акти приймання-передачі наданих послуг разом із супровідними листами із відображенням найменування послуг, їх описом та витраченим часом. Актом приймання-передачі наданих послуг сторони засвідчували факт їх надання в повному об`ємі та відсутність необхідності додатково оформляти факт надання послуг за договором, в тому числі шляхом складання звітів, калькуляцій, розрахунків тощо.

Акти приймання-передачі наданих послуг містять інформацію щодо назви документу, дати та місця їх складання, дані суб`єктів господарювання, що приймали участь у господарській операції, зміст операції та період часу протягом якого були надані послуги та особисті підписи для ідентифікації осіб, що брали участь у такій господарській операції.

Тобто, складенні первинні документи відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та є підставою для відображення господарських операцій за зазначеним договором в бухгалтерському обліку.

Так, взаємодія та надані ФОП ОСОБА_2 послуги мали прямий, безпосередній та документально підтверджений позитивний вплив на фінансові показники ТОВ «УКРНАСОСПРОМ»: чистий дохід від реалізованої продукції у 2022 році зріс на 42% порівняно з 2021 роком (рядок 2000 звіту про фінансові результати за 2022 рік). Такий приріст доходу є прямим наслідком впровадження рекомендацій, проведення навчання персоналу, адміністрування сайтів ТОВ "УКРНАСОСПРОМ", які використовуються для пропозиції необмеженому колу покупців товарів та впровадження маркетингових стратегій, розроблених ФОП ОСОБА_2 в рамках надання інформаційно-консультаційних послуг.

У зв`язку з очевидним економічним ефектом від співпраці, ТОВ "УКРНАСОСПРОМ" було прийнято рішення про укладення з ФОП ОСОБА_2 договору для отримання аналогічних послуг на 2023 рік, та сторони уклали договір про надання послуг №090123-01 від 09.01.2023. За фактом надання послуг Виконавцем направлялись супровідні листи з рахунками та актами приймання-передачі наданих послуг.

За результатами взаємодії у 2023 році чистий дохід від реалізації виріс на 35,5% у порівнянні з 2022 роком, що в умовах воєнного стану та нестабільного ринку є вагомим показником ефективності отриманих послуг.

Відтак, на 2024 рік між ТОВ "УКРНАСОСПРОМ" та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір про надання послуг №080124-01 від 08.01.2024 та у Додатку №1 погоджено розмір вартості послуг за період 22.01.2024 31.12.2024.

Таким чином, враховуючи введення воєнного стану, зміну ринку реалізації насосного обладнання, необхідність адміністрування сайтів https://ukrnasosprom.com.ua, https://ukrnasosprom.com.ua, https://ukrnasosprom1.com.ua, https://ukrnasos.prom.ua, https://1nasos.zakupka.com, ТОВ "УКРНАСОСПРОМ" була об`єктивна господарська необхідність у придбанні інформаційно-консультаційних послуг від ФОП ОСОБА_2 .

Ці послуги безпосередньо пов`язані з господарською діяльністю ТОВ "УКРНАСОСПРОМ", були спрямовані на збільшення доходу від реалізації товару, і, як підтверджують фінансові показники за 2022-2023 роки, забезпечили товариству істотний позитивний економічний ефект.

Відповідач заперечує реальність придбання послуг від ФОП ОСОБА_2 наявністю в штаті ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» маркетолога.

За поясненням позивача рішення про залучення стороннього виконавця ґрунтується насамперед на економічній доцільності та цивільно-правовому характері відносин. Характер консультаційно- інформаційних послуг дозволив оплачувати лише фактично наданий та прийнятий результат за самостійного, власними засобами та інструментами забезпечення виконавцем себе необхідними програмами та експертизою, з всіма супутніми витратами, тим самим забезпечуючи кінцеву цінність для ТОВ «УКРНАСОСПРОМ». Також залучення зовнішнього виконавця дало можливість працювати дистанційно та з різних, більш безпечних локацій, що підтверджується згадуванням консультацій засобами телефонного зв`язку та платформи Zoom в Актах, гарантуючи виконання послуг, незалежно від локальних проблем на об`єкті позивача.

Комплекс робіт ФОП ОСОБА_2 охоплює елементи діяльності кількох фахівців і має виключно експертний та проєктний характер. Позивач не заміщував єдину штатну посаду, а залучав зовнішнього фахівця для комплексної підтримки, навчання та виконання вузькоспеціалізованих завдань. Факт передачі Виконавцю адміністративних ключів та доступів до корпоративних веб-сторінок підтверджує доручення самостійної операційної діяльності та відповідальності за цілу функціональну ділянку (онлайн- просування), що є характерною ознакою аутсорсингу.

Взаємодія та надані ФОП ОСОБА_2 послуги мали прямий, безпосередній та документально підтверджений позитивний вплив на фінансові показники ТОВ "УКРНАСОСПРОМ":

- чистий дохід від реалізованої продукції у 2022 році зріс на 42% порівняно з 2021 роком (рядок 2000 звіту про фінансові результати за 2022 рік);

- у 2023 році чистий дохід від реалізації виріс на 35,5% у порівнянні з 2022 роком.

При цьому при оцінці достатності зазначених в актах надання послуг (приймання-передачі виконаних робіт) відомостей щодо змісту і обсягу господарських операцій застосовними є висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 19.04.2019 у справі №826/1392/17, від 12.02.2020 у справі №813/3577/13-а, від 20.03.2020 у справі №560/3956/18, від 02.07.2020 у справі №560/711/19, від 02.04.2020 у справі №160/93/19, від 04.07.2023 у справі №380/905/21. Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг, а так само відтворення в актах виконаних робіт (наданих послуг) такого ж самого переліку послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.

Відповідно висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 05.03.2021 у справі №П/811/1228/17 суди враховують презумпцію добросовісності платника податків за якою передбачається економічна виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 10.03.2021 у справі №607/11746/17 з урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності.

Контролюючим органом має бути наведено переконливі доводи, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також надано докази на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Верховним Судом у постановах від 27.06.2023 у справі №818/1407/16, від 26.12.2023 у справах №820/6523/17, №820/6466/17 не прийнято до уваги посилання податкового органу на окремі недоліки в оформленні первинних документів платника податків, оскільки формальні недоліки в первинних документах повинні оцінюватися в сукупності з іншими обставинами справи. Перевагу необхідно надавати реальності здійснення господарської операції та її економічному змісту. Первинні документи повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг (робіт), що надаються, тощо. При цьому, сама собою наявність, або відсутність окремих документів, а також помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю, мали місце.

Верховний Суд у своїх постановах, зокрема, від 21.02.2023 у справі №820/4281/18, від 12.02.2023 у справі №807/2118/16, від 12.04.2023 у справі №160/5065/20, від 28.06.2023 у справі №160/17647/21, від 10.05.2018 у справі №820/1763/16 неодноразово зазначав, що законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають опосередковуватись господарські операції у тому числі на предмет надання послуг. Однак критерієм зменшення бази оподаткування податком на прибуток є забезпечення підтвердження фактичного надання конкретних послуг на підставі наявних документів.

Ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлено. Проте, умовою належного документального підтвердження надання послуг є можливість зробити обґрунтований висновок про те, що витрати фактично понесені, а послуги - надані (виконані фактично). З цією метою первинні документи мають містити достатній обсяг інформації щодо змісту та суті наданих послуг, розкривати їх господарську доцільність та спрямованість на досягнення економічного ефекту споживачем.

Наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Тобто, законодавством не визначено чіткий перелік документів, який є достатнім для підтвердження господарської операції, не врегульовано ступінь деталізації опису господарської операції в первинному документі, проте первинні документи мають в сукупності містити достатній обсяг інформації, що дозволить ідентифікувати осіб, які брали в ній участь, її зміст, а головне - зробити обґрунтований висновок про те, що витрати фактично понесені, а послуги - надані (виконані фактично).

Зазначеним вимогам відповідають первинні бухгалтерські документи, складені на підтвердження отримання позивачем наданих ФОП ОСОБА_2 послуг, що містяться в матеріалах справи /т.1,а.с.193 т.2,а.с.104/.

Враховуючи вищевикладене, висновки щодо завищення позивачем інших операційних витрат на 1215844,00 грн. за рахунок відображення придбаних у ФОП ОСОБА_2 послуг протягом 2022 2024 року, за відсутності зв`язку цих витрат із господарською діяльністю Позивача є неправомірними, а податкове повідомлення-рішення №1 від 20.03.2025 в частині донарахування суми податку на прибуток підприємств в розмірі 137278,00 грн, застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 34319,50 грн, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

ГУ ДПС прийняте податкове повідомлення рішення №1 від 20.03.2025, яким збільшена сума грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 15116,00 грн (12986,00 грн, 910,00 грн, 1219,50 грн), застосована штрафна (фінансова) санкція в сумі 3779,00 грн, а всього на суму 18895,00 грн.

Відповідачем встановлено, що ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» двічі включено податкову накладну від 30.05.2022 №43 на загальну суму 77916,00 грн, в т.ч. ПДВ 12986,00 грн, отриману від постачальника ТОВ «Балкантех» (п.н. 38279165) до складу податкового кредиту декларацій з ПДВ, а саме за травень 2022 (реєстраційний номер № , дата подачі 17.06.2022, тип звітна) та червень 2022 року (реєстраційний номер № , дата подачі 19.07.2022, тип звітна).

Також ГУ ДПС встановлено про включення позивачем поза межами періоду виписки (365 днів) податкову накладну від 05.05.2020 №27 від постачальника ТОВ «Торговий Дім «Могильовський завод «Електродвігатель» (п.н. 36413467) на загальну суму 5460,00 грн, в т.ч. ПДВ 910,0 грн до складу податкового кредиту за червень 2022 року (реєстраційний номер декларації №, дата подачі 19.07.2022, тип звітна),

Крім того, в ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» не відкоригований податковий кредит в сторону зменшення (-) 1219,5 грн та не проведено розрахунку коригування до помилково виписаної податкової накладної від 19.08.2021 №18 постачальником ПП «Техмаш» (п.н. 25677778) на загальну суму 7317,00 грн, в т.ч. ПДВ 1219,50 грн, чим завищено податковий кредит за червень 2024 року (реєстраційний номер декларації № , дата подачі 19.07.2022, тип звітна).

В ході розгляду справи ТОВ «УКРОНАСОСПРОМ» не надано належних і допустимих доказів на спростування обставин, встановлених ГУ ДПС в ході проведення перевірки. Відповідно, суд доходить висновку про обґрунтованість висновків відповідача про завищення сум податкового кредиту з податку на додану вартість на 15116,00 грн (12986,00 грн, 910,00 грн, 1219,50 грн) та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3779,00 грн та про правомірність податкового повідомлення рішення №1 від 20.03.2025 на суму 18895,00 грн.

ГУ ДПС також прийняте податкове повідомлення-рішення №1 від 20.03.2025, яким застосовано штрафну санкцію розмірі 618,80 грн за порушення ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на адресу покупців - юридичних осіб за операціями, що оподатковуються за ставкою 20% на загальну суму ПДВ 8986,75 грн.

Позивач вказує, що на момент складання акту перевірки та винесення податкового повідомлення-рішення від 20.03.2025 № 1 вже набули чинності зміни, внесені Законом України від 12.01.2023 №2876-ІХ до ПК України, в частині доповнення підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України пунктами 89 та 90, а тому розрахунок граничних строків реєстрації та відповідальність за порушення яких має відбуватись із застосуванням п. 89, 90 ПК України.

Аналізуючи положення ПК України у постанові від 26.02.2025 у справі №200/4768/23 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що механіка правового регулювання, яка передбачена у пунктах 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України перебуває у нерозривній єдності. Зокрема, такий висновок підтверджується взаємними відсильними нормами. Понад те, пункт 90 передбачає окремий склад податкового правопорушення, оскільки фінансова відповідальність визначається за порушення процедурних правил сформованих у пункті 89, які не є тотожними за своїм темпоральним змістом приписам пунктом 201.10 статті 201 ПК України.

Щодо темпорального аспекту дії норм пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, а також положень пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, Верховний Суд зазначає таке.

Закон №2876-ІX не визначає прямо, що його приписи поширюють свою дію на відносини, які виникли до набрання ним чинності. Немає застережень у Законі №2876-ІX, що його положення скасовують чи призупиняють дію положень пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу на період всього воєнного часу. Отже, юридичну дію порівнюваних положень ПК України за темпоральним критерієм можна поділити на такі періоди:

Перший період до воєнного стану, а також період воєнного стану до 08 лютого 2023 року (до набрання чинності Закону № 2876-ІX).

Другий період - з 08 лютого 2023 року (після набрання чинності Законом №2876-ІX) та до закінчення шести місяців після припинення/скасування воєнного стану.

Третій період - після шести місяців після припинення/скасування воєнного стану.

Із зазначених положень податкового законодавства слідує, що у наступних періодах застосуванню підлягають наступні приписи податкового законодавства, в частині процедурного регулювання реєстрації податкових накладних та відповідальності за порушення граничних строків реєстрації таких податкових накладних:

У першому періоді - пункт 201.10 статті 201 ПК України та пункт 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу.

У другому періоді - пункти 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

У третьому періоді - пункт 201.10 статті 201 ПК України та пункт 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу.

Щодо питання чи можуть мати приписи пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України зворотну дію у часі, Суд вказує, що згідно з положеннями частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи".

Тобто, норми Конституції України встановлюють, що нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. При цьому встановлюється два загальні виключення (випадки коли нормативні приписи мають зворотну дію у часі): - коли нові правила пом`якшують відповідальність особи; - коли нові правила скасовують відповідальність особи.

Водночас у цьому конкретному випадку мова йде про співставлення приписів: пункту 201.10 статті 201 ПК України і пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу та пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

Про зворотну дію в часі приписів пункту 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України можна було б говорити тільки в наступних випадках:

- якщо б це нормативне положення (пункт 90) мало відношення до пункту 201.10 статті 201 ПК України (тобто, якщо б новий припис податкового законодавства санкційного характеру прямо визначав, що він пом`якшує відповідальність за недотримання строків, які закріплені у пункті 201.10 статті 201 ПК України);

- якщо б нові положення податкового законодавства вносили зміни до пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу, при цьому не змінюючи процедурні положення виконання податкового обов`язку з реєстрації податкових накладних (в частині граничних строків);

- якщо б нові положення податкового законодавства прямо передбачали, що їх дія поширюється на відносини, що виникли до моменту набрання ними чинності.

У випадку, що розглядається, вищезазначені умови відсутні.

Правовий механізм аналізованих норм права вказує на те, що пункт 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України визначає відповідальність за недотримання процедурних положень пункту 89 цього підрозділу, тоді як пункт 120-1.1 ст. 120-1 цього Кодексу визначає відповідальність за порушення процедурних вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України. Санкційні норми, що діяли "до" та "після" набрання чинності Законом № 2876-ІX передбачають відповідальність за нетотожні склади податкових правопорушень.

Отже, положення пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України формують комплексний правовий механізм, який не поширює свою дію на відносини, що мали місце до набрання ними чинності. Зворотна дія у часі положень пункту 89 розділу не є можливою.

Також позивач вказав, що ГУ ДПС не було враховано положення пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, що підлягали застосуванню в частині мораторію застосування штрафних санкцій в період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширення короновірусної хвороби (СОVID-19).

У постанові від 26.02.2025 судoвoї палати з рoзгляду справ щoдo пoдатків, збoрів та інших oбoв`язкoвих платежів Касаційнoгo адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №200/4768/23 Верховний Суд зазначив, що механізм «ковідного» мораторію, закріплений у пункті 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, мав діяти до завершення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою протидії поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Водночас із запровадженням воєнного стану законодавцем було ухвалено особливості оподаткування, насамперед шляхом доповнення підрозділу 10 розділу XX ПК України підпунктом 69.2 (у редакції Закону № 2260-ІХ), який із 27 травня 2022 року чітко установив, що вимоги законодавства щодо «ковідного» мораторію під час воєнного стану не застосовуються.

Варто зазначити, що норма підпункту 69.2 сприймається однозначно та не викликає множинного трактування. Зміст цього підпункту прямо передбачає припинення дії пункту 52-1 під час воєнного стану, тому платник податків не міг мати жодних правомірних очікувань щодо подальшого поширення «ковідного» мораторію в цей період. Відтак у платників податків відсутній простір для ухвалення рішень із різним правовим змістом, що характерно у ситуаціях колізії або неоднозначності норм.

При цьому пункт 52-1 не був формально виключений із тексту ПК України, оскільки на момент ухвалення відповідних змін паралельно мали місце як карантин, так і воєнний стан, і є очевидним, що було невідомо, яка з указаних обставин завершиться раніше. Отже, попри те що пункт 52-1 формально залишався в цьому Кодексі, дія цього положення на період воєнного стану фактично була припинена і не могла бути застосована.

З огляду на зазначене, Верхoвний Суд у складі судoвoї палати з рoзгляду справ щoдo пoдатків, збoрів та інших oбoв`язкoвих платежів Касаційнoгo адміністративнoгo суду не вбачає підстав для відступлення від висновку, який викладений у постановах від 30 січня 2024 року у справі № 280/4484/23 та від 06 лютого 2024 року у справі №160/10740/23.

Оскільки податкове правопорушення щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної в ЄРПН, то у випадку коли податкова накладна/розрахунок коригування складена(ий) в період дії мораторію, а зареєстрована(ий) в ЄРПН після скасування дії мораторію (тобто після 26 травня 2022 року), відповідальність за порушення строків реєстрації податкових накладних застосовується за період у якому підстави для звільнення від відповідальності перестали існувати.

Штрафи у розмірах, встановлених пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX Кодексу, застосовуються у разі порушення платником податку передбачених пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX Кодексу граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у ЄРПН із датою складання, починаючи з 16 січня 2023 року.

За вказаного, застосування штрафних санкцій розмірі 618,80 грн за порушення ТОВ «УКРНАСОСПРОМ» граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на адресу покупців - юридичних осіб за операціями, що оподатковуються за ставкою 20% на загальну суму ПДВ 8986,75 грн є обґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення №1 від 20.03.2025 правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даній справі відповідач не надав суду належних і допустимих доказів правомірності податкового повідомлення-рішення№1 від 20.03.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 915746,00 грн, не довів його законності та обґрунтованості.

В ході розгляду справи ГУ ДПС обґрунтовано та доведено правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень №1 від 20.03.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 18895,00 грн та №1 від 20.03.2025, яким застосовано штрафну санкцію розмірі 618,80 грн за порушення граничних строків реєстрації ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами першою-п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 21.03.2018 у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018 у справі № 814/698/160 від 18.10.2018 у справі № 813/4989/17.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а, від 31.03.2020 у справі №726/549/19, від 21.05.2020 у справі №240/3888/19.

На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду ордер на надання правничої (правової допомоги) та копію договору про надання правової допомоги.

Дослідивши надані позивачем документи, суд зазначає, що позивачем не надано акта виконаних робіт, доказів оплати послуг адвоката щодо надання правової (правничої) допомоги.

Таким чином, витрати на правничу допомогу адвоката документально не підтверджені, у зв`язку із чим відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 3741,04 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНАСОСПРОМ" (вул. Заводська, буд. 12, м. Полтава, Полтавська область, 36007, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1 від 20 березня 2025 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНАСОСПРОМ" витрати зі сплати судового збору в сумі 3741,04 (три тмсячі сімсот сорок одна гривня чотири копійки) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва