Справа № 500/1062/25
Суддя: Грицюк Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1062/25

22 грудня 2025 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Грицюка Р.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області до товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК ІрЛАГА" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області до товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК ІрЛАГА" про стягнення заборгованості, у якій просить:

- прийняти рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК ІрЛАГА» до Державного бюджету України штраф за порушення законодавства про ціни і ціноутворення у розмірі 34 000 грн.

Позов обґрунтований тим, що позивачем прийнято рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін від 18.12.2024 №01, яким вилучено в товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК ІрЛАГА» штраф в сумі 34000 грн, який необхідно сплатити до державного бюджету. Проте відповідачем даний штраф не сплачено в добровільному порядку.

Ухвалою суду від 03.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 03.03.2025 зупинено провадження у справі №500/1062/25 за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області до товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК ІрЛАГА" про стягнення заборгованості зі сплати штрафних санкцій до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №500/7563/24.

Ухвалою суду від 03.11.2025 поновлено провадження у справі №500/1062/25 у зв`язку із набранням законної сили рішенням в адміністративній справі №500/7563/24.

Судом встановлено, що за результатами позапланової перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області прийнято рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін №01 від 18.12.2024, у відповідності до якого до товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК ІрЛАГА" застосовано штраф в сумі 34000,00 грн., оскільки позивачем на вимогу про надання документів №08.3/3350-24 від 28.11.2024 не надано посадовцям Управління завірених копій документів, необхідних для проведення позапланового заходу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указана норма Основного Закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

При цьому вжите законодавцем словосполучення «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

«Прийняття рішення, вчинення дії з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний використовувати повноваження з належною метою. Належною є та мета, що визначена в законі або виходить із його цілей. Використання повноважень з неналежною метою за своїм змістом є зловживанням ними: використання їх нечесно, із протиправними намірами, з недоброю волею, зі спотвореним тлумаченням мети, з якою надано повноваження, з наявністю особистого інтересу у прийнятті рішення або вчиненні дії.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 19.09.2018 у справі №804/2956/17, надаючи оцінку рішенню посадової особи територіального органу Держпродспоживслужби за наслідками перевірки, важливим є з`ясувати, серед іншого, дотримання процедури проведення цієї позапланової перевірки. У такому контексті слід зважати на те, на якій підставі призначено цю перевірку, що було предметом перевірки, чи оформлено відповідні документи на проведення позапланової перевірки, чи ознайомлений суб`єкт господарювання про проведення позапланової перевірки з її предметом.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2024 у справі №640/25597/21.

Основні засади цінової політики, правовідносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення визначає Закон України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 № 5007-VI (далі по тексту також Закон №5007-VI).

Положеннями статті 2 Закону №5007-VI визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, органами, що здійснюють державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, які провадять діяльність на території України, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення. Дія цього Закону не поширюється на встановлення тарифів на медичні послуги та лікарські засоби в межах програми медичних гарантій згідно із Законом України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення».

Відповідно до статті 16 Закону №5007-VI органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Згідно статті 17 Закону №5007-VI основними функціями уповноважених органів є: виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснення державного спостереження у сфері ціноутворення; запобігання порушенням у сфері ціноутворення.

За приписами пунктів 1, 2, 3, 6 частини першої статті 18 Закону №5007-VI уповноважені органи мають право:

проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки: достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін; наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб;

одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки;

одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, квитанцій, що підтверджують факт перерахування до бюджету коштів у разі застосування адміністративно-господарських санкцій, а також довідки, підготовлені суб`єктами господарювання на їх вимогу;

приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів, серед іншого, є:

перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Частиною одинадцятою статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником.

Згідно із частинами шостою, восьмою, одинадцятою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт . Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

У разі створення суб`єктом господарювання перешкод органу державного нагляду (контролю) чи його посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) в акті обов`язково зазначається опис дій чи бездіяльності, що призвели до створення таких перешкод, з посиланням на відповідні норми закону.

Приписами статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний:

допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;

не створювати перешкоди органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні ними заходів державного нагляду (контролю), за умови що зазначені заходи здійснюються такими особами відповідно до вимог закону;

виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та інше.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що створення перешкод органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) - це невиконання законних вимог посадових осіб органу державного нагляду (контролю) або недопущення посадових осіб цього органу до здійснення заходів державного нагляду (контролю), підстави яких визначені законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.01.2023 у справі №500/1647/22.

Системний аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами, повноваження та порядок діяльності, права та обов`язки якого визначаються законами України «Про ціни і ціноутворення», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та іншими законами.

Суд зазначає, що заходи здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності відбуваються у формі планових та позапланових перевірок. Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником.

За умови, що заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності здійснюються відповідно до вимог закону, суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний не створювати перешкоди органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні ними заходів державного нагляду (контролю).

У разі створення перешкод для виконання покладених на уповноважені органи функцій, до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції.

В ході розгляду даної справи судом встановлено що позивачем дотримано процедуру призначення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Зокрема, 04.11.2024 на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області надійшло звернення громадянки ОСОБА_1 щодо проведення перевірки правильності нарахування плати за утримання будинку та прибудинкової території за адресою: вул. Карпенка, 30, м. Тернопіль.

У подальшому, Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів погоджено (лист №15.2.2-3/23725 від 14.11.2024) проведення Головним управлінням позапланового заходу державного нагляду (контролю) з питань дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування тарифів на житлово-комунальні послуги на підставі звернення громадянки ОСОБА_1 від 01.11.2024 про порушення її законних прав ТОВ «МЖК ІрЛАГА» (, юридична адреса: 46003, м. Тернопіль, вул. Новий світ, буд.8).

Відповідно до наказу Головного управління від 18.11.2024 № 551-п та посвідчення (направлення) на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) завідувачкою сектору та головним спеціалістом сектору контролю за регульованими цінами Головного управління у період з 20.11.2024 по 03.12.2024 проведено перевірку ТОВ «МЖК ІрЛАГА» на предмет дотримання вимог і порядку формування, встановлення та застосування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та додержання законодавства про захист прав споживачів.

За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадовими особами Головного управління складено акт №03 від 03.12.2024, в якому зазначено, що під час проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності стосовно дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у ТОВ "МЖК ІрЛАГА", вказаним товариством створено перешкоди для виконання ГУ Держпродспоживслужби покладених на нього контрольно-наглядових функцій.

Також, в акті зазначено, що директору товариства надано копії направлення №36 від 18.11.2024, погодження №15.2.2-3/23725 від 14.11.2024 та вимогу про надання документів №08.3/3350-24 від 28.11.2024, однак останній не надав посадовцям Управління завірених копій документів, необхідних для проведення позапланового заходу, а саме: копії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком; копії додатків до договору щодо встановлення тарифу; оборотно-сальдові відомості, розрахунки щомісячних нарахувань по вул. Карпенка 30/30; копію протоколу зборів про призначення управителя; інформацію про кількість працівників та їхню заробітну плату та інших матеріалів з питань, що виникли під час державного нагляду (контролю), відповідно до законодавства, чим порушено ст. 17, ст.18 Закону України " Про ціни і ціноутворення".

Суд зазначає, що відповідач, маючи обов`язок забезпечити проведення перевірки, не здійснив жодних дій для її належного проведення, у тому числі не забезпечив належне проведення перевірки та надав відповідні документи, пояснення, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.

Суд вважає, що не надання документів контролюючому органу, необхідних для проведення перевірки, з причин, які не є об`єктивними та поважними, позбавило позивача можливості реалізувати його повноваження, що у свою чергу розцінюється як створення ТОВ «МЖК ІрЛАГА» перешкод у проведенні перевірки.

Таким чином, у сукупності наведених вище обставин, перевіряючи дії та рішення відповідача на відповідність вимогам частини другої ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що дії та спірне рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області вчинені (прийняті) у межах повноважень та у спосіб, що визначений законами України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір по суті, суд зауважує, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 "Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану" (далі - постанова КМУ №303) постановлено припинити проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні".

Водночас, відповідно до пункту 4-1 постанови КМУ №303 протягом періоду воєнного стану за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, позапланові заходи державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, захисту прав споживачів та метрологічного нагляду у сфері надання житлово-комунальних послуг здійснюються за рішенням Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Отже, пунктом 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України №303 дозволено здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, захисту прав споживачів та метрологічного нагляду у сфері надання житлово-комунальних послуг за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, на підставі рішень Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Суд приймає до уваги доводи представника позивача з приводу того, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг є органом, який уповноважений здійснювати державний нагляд (контроль) за діяльністю суб`єктів господарювання на ринку комунальних послуг шляхом перевірки стану виконання суб`єктами природних монополій та суб`єктами господарювання на суміжних ринках вимог закону та/або ліцензійних умов відповідно до порядку контролю за дотриманням ліцензійних умов.

В той же час, повноваження щодо здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, зокрема й у сфері комунальних послуг, є повноваженням Держпродспоживслужби та її територіальних органів.

Суд вважає, що у розумінні Закону №877 повноваження щодо здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, зокрема й у сфері комунальних послуг є повноваженням Держпродспоживслужби та її територіальних органів.

Крім того, суд зауважує, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.04.2025, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2025 відмовлено у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК ІрЛАГА" до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про визнання дії відповідача щодо проведення перевірки позивача протиправними і незаконними внаслідок відсутності законних повноважень та компетенції на перевірку тарифів на послуги з управління багатоквартирним житловим будинком, визнання протиправним та скасування рішення відповідача про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін від 18.12.2024 №01.

Закон України «Про ціни та ціноутворення» від 21.06.2012 №5007-VI визначає основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про ціни та ціноутворення» дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, органами, що здійснюють державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, які провадять діяльність на території України, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення. Дія цього Закону не поширюється на встановлення тарифів на медичні послуги та лікарські засоби в межах програми медичних гарантій згідно із Законом України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення".

За приписами ч. 1 ст. 16 Закону України «Про ціни та ціноутворення» органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Статтею 18 Закону України «Про ціни та ціноутворення» встановлено права органів Держпродспоживслужби. Так, уповноважені органи мають право:

1) проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки:

достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін;

наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб;

2) одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки;

3) одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, квитанцій, що підтверджують факт перерахування до бюджету коштів у разі застосування адміністративно-господарських санкцій, а також довідки, підготовлені суб`єктами господарювання на їх вимогу;

4) робити запити та одержувати від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в повному обсязі інформацію та документи, необхідні для виконання покладених на них функцій;

5) вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

6) приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

7) надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

8) звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Частиною 2 ст. 16 Закону України «Про ціни і ціноутворення» передбачено, що повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та іншими законами.

Запрошенням про розгляд справи про порушення законодавства про ціни та ціноутворення №вих-08.3/3446-24 від 06.12.2024 запрошено керівника та/або уповноваженого представника відповідача для участі у розгляді справи про порушення законодавства про ціни та ціноутворення на 18.12.2024 о 12-00 год. На розгляд справи про порушення законодавства про ціни та ціноутворення, що відбувся 18.12.2024, уповноважена особа відповідача не з`явилась.

На слуханні справи про порушення законодавства про ціни та ціноутворення встановлено, що ненадання в установлений термін та в повному обсязі відповідачем документів та інформації, зазначених у вимозі про надання інформації від 28.11.2024 №08.3/3350-24, необхідних для здійснення позапланової перевірки, що є порушенням прав посадових осіб органу державного нагляду, передбачених ст. ст. 17, 18 Закону України «Про ціни і ціноутворення».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ціни і ціноутворення», до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій - штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами слухання справи про порушення законодавства про ціни та ціноутворення, ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області прийнято рішення №01 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни і ціноутворення, яким до відповідача застосовані адміністративно-господарські санкції у виді штрафу за створення перешкод для виконання ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області покладених на нього функцій у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 34 000 грн.

Станом на час розгляду справи цієї справи доказів сплати адміністративна-господарської санкції у розмірі 34 000 грн. ні позивачем, ні відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду цієї справи, позивач витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не поніс, підстави для стягнення судових витрат з відповідача відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК ІрЛАГА» до Державного бюджету України штраф за порушення законодавства про ціни і ціноутворення у розмірі 34 000 грн. відповідно до рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін №01 від 18.12.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Микулинецька, 20, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46006 );

відповідач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "МЖК ІрЛАГА" (місцезнаходження: вул. Карпенка, 24А, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46018 ).

Головуючий суддя Грицюк Р.П.