Справа № 420/41844/25
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
19 грудня 2025 року м.Одеса

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю « 5АП» звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
1. Визнати протиправними та скасувати рішення Одеського обласного центру зайнятості від 01.12.2025 про відкликання (скасування): дозволу на застосування праці іноземця №3188 від 17.01.2025, виданого ТОВ « 5АП» щодо громадянина ОСОБА_1 ; дозволу на застосування праці іноземця №3196 від 31.01.2025, виданого ТОВ « 5АП» щодо громадянина Бангладеш ОСОБА_2 .
2. Зобов`язати Одеський обласний центр зайнятості поновити дію дозволів на застосування праці іноземців: №3188 від 17.01.2025; №3196 від 31.01.2025, виданих ТОВ « 5АП» на застосування праці громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та внести відповідні відомості до інформаційних систем Державного центру зайнятості.
18.12.2025 року (за вхід.№ 133571/25) представником позивача до суду подано заяву про забезпечення адміністративного позову, в якому заявник просить суд:
1. Зупинити дію рішень Одеського обласного центру зайнятості від 01.12.2025 про відкликання (скасування) дозволів на застосування праці іноземців: № 3188 від 17.01.2025; № 3196 від 31.01.2025, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.
2. Заборонити Одеському обласному центру зайнятості до набрання законної сили рішенням суду у цій справі: 2.1. застосовувати до ТОВ « 5АП» будь-які правові наслідки, пов`язані з прийняттям рішень від 01.12.2025 щодо №3188 та №3196, у тому числі у вигляді відмов у видачі, продовженні строку дії або внесенні змін до дозволів на застосування праці іноземців; 2.2. відмовляти ТОВ «5АП» у продовженні строку дії дозволів щодо іноземців, які вже працюють у компанії, з підстав, пов`язаних із наявністю рішень від 01.12.2025 про скасування дозволів №3188 та №3196; 2.3. відмовляти у розгляді/прийнятті документів ТОВ « 5АП» щодо видачі/ продовження/внесення змін до дозволів на застосування праці іноземців з мотивів, пов`язаних із рішеннями від 01.12.2025 щодо №3188 та №3196.
У заяві вказано, що оскаржувані рішення про відкликання (скасування) дозволів №3188 та №3196 створюють для ТОВ « 5АП» критичні негативні наслідки у сфері господарської діяльності, оскільки відповідач застосовує/може застосувати передбачені законодавством наслідки у вигляді обмеження (фактичної заборони) на видачу, продовження та внесення змін до дозволів на застосування праці іноземців протягом визначеного періоду у зв`язку з фактом «скасування дозволу». Це означає, що навіть до вирішення спору по суті ТОВ « 5АП» фактично позбавляється можливості продовжувати основний вид діяльності, для якого необхідні дозволи на застосування праці іноземців.
Відповідно до положень статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю
Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
З`ясувавши позицію позивача щодо поданої заяви, дослідивши зміст позову та доданих до нього матеріалів в межах розгляду поданої заяви, суд встановив наступне.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Тобто, частиною 2 статті 150 КАС України встановлений вичерпний перелік підстав-випадків забезпечення позову.
Так, у п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ зазначено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Також, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006року №9 Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а також має враховувати співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам, та обставинам справи.
Заходи забезпечення можуть бути застосовані виключно за наявності однієї з підстав, визначених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, та мають бути співмірними з позовними вимогами і адекватними.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, судом встановлено, що правовий інститут забезпечення адміністративного позову має застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та охоронюваним законом інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та охоронюваних законом інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Так, дослідивши окреслені у заяві про забезпечення позову, доводи/ аргументи, твердження, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, позаяк заявником як не наведено, так і до заяви не додано належних, достатніх, допустимих, та юридично спроможних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам, та охоронюваним законом інтересам позивача, або про те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття відповідних заходів забезпечення позову.
Окрім того, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності рішення Одеського обласного центру зайнятості від 01.12.2025 про відкликання (скасування): дозволу на застосування праці іноземця №3188 від 17.01.2025, виданого ТОВ «5АП» щодо громадянина ОСОБА_1 ; дозволу на застосування праці іноземця №3196 від 31.01.2025, виданого ТОВ « 5АП» щодо громадянина Бангладеш ОСОБА_2 , позаяк означене, на думку суду, є можливим виключно на стадії судового розгляду справи по суті, за наслідками повного, всебічного, та об`єктивного дослідження усіх необхідних письмових доказів в їх сукупності.
Таким чином, зважаючи на вище окреслене, та враховуючи не надання заявником належних доказів на обґрунтування того, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку, що наведені позивачем в якості підстав для забезпечення позову, обставини, не можуть слугувати безумовною передумовою для вжиття відповідних заходів забезпечення, а відтак, заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень Одеського обласного центру зайнятості від 01.12.2025 про відкликання (скасування) дозволів на застосування праці іноземців: № 3188 від 17.01.2025; № 3196 від 31.01.2025, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі та заборони Одеському обласному центру зайнятості до набрання законної сили рішенням суду у цій справі: 2.1. застосовувати до ТОВ « 5АП» будь-які правові наслідки, пов`язані з прийняттям рішень від 01.12.2025 щодо №3188 та №3196, у тому числі у вигляді відмов у видачі, продовженні строку дії або внесенні змін до дозволів на застосування праці іноземців; 2.2. відмовляти ТОВ « 5АП» у продовженні строку дії дозволів щодо іноземців, які вже працюють у компанії, з підстав, пов`язаних із наявністю рішень від 01.12.2025 про скасування дозволів №3188 та №3196; 2.3. відмовляти у розгляді/прийнятті документів ТОВ « 5АП» щодо видачі/ продовження/внесення змін до дозволів на застосування праці іноземців з мотивів, пов`язаних із рішеннями від 01.12.2025 щодо №3188 та №3196, не є обґрунтованою, а отже задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.150, 151, 152, 124, ст.ст. 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.255 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду у строки визначені статтею 295 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.