Справа № 452/4424/25
Суддя: Казан І. С.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/4424/25
Провадження № 2-а/452/64/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2025 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

із участю: секретаря Кафтан О.Ю.,

розглянувши у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Самборі Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, інспектора Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області Сигерича Андрія Омеляновича, - про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5967658 від 19 жовтня 2025 року стосовно нього за ч. 1 ст.126 КУпАПта закриття провадження у справі. На підтвердження своїх вимог вказує, що 13 листопада 2025 року в поштовому відділенні він отримав лист Самбірського РВП, в якому знаходилася постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності від 19.10.2025, складена інспектором поліції Сигерич А.О.; дана постанова не відповідає фактичним обставинам справи; зазначає, що 18 жовтня 2025 року він керуючи своїм автомобілем марки в м. Самбір по вул. Вокзальна, 1 Львівської області був зупинений працівником поліції Терлецьким Ю.З. через те, що він порушив Правила дорожнього руху України, а саме перетнув суцільну роздільну смугу під час руху; на що він пояснив, що жодних правил не порушував, оскільки змінював траєкторію руху виключно з метою надання безперешкодного проїзду двом автомобілям швидкої допомоги, на що інспектор Терлецький Ю.З. зажадав пред`явити посвідчення водія та реєстраційний талон на автомобіль, що ним було виконано. Всупереч цьому працівником поліції Сигеричем А.О., котрий жодних вимог не пред`являв для перевірки документів, складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, під час складання якої позивач не був присутній, відповідно від отримання такої не відмовлявся. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю, оскільки дана постанова винесена з порушенням норм КУпАП, ґрунтується на необґрунтованих та бездоказових припущеннях.

До суду надійшов відзив на позов від представника Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому зазначає, що з позовними вимогами не погоджується; працівники поліції, патрулюючи 19 жовтня 2025 року о 01.14год року в м. Самбір по вул. Вокзальна, 1 зупинили автомобіль марки «Сітроен С4 Пікассо», який рухався у комендантську годину; після чого водієві було повідомлено про причину зупинки та запропоновано пред`явити усі відповідні документи, на що водій погодився та пред`явив посвідчення водія, однак не мав при собі реєстраційних документів на транспортний засіб; за результатами чого інспектором було винесено постанову при притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, від отримання якої водій відмовився; жодних протиправних дій зі сторони працівників поліції не виявлено. Беручи до уваги зазначене, підстав вважати оскаржувану постанову незаконною немає.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне:

Судом встановлено, що постановою інспектора Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області Сигерича А.О.серії ЕНА №5967658 від 19 жовтня 2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425грн за частиною 1 статті 126 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_2 19 жовтня 2025 року о 01.10год в м. Самбір по вул. Вокзальна, 1, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Сітроен С4 Пікассо», реєстраційний номер НОМЕР_1 порушив п. 2.1.б ПДР України, а саме керував автомобілем не маючи при собі реєстраційних документів на транспортний засіб, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зазначені обставини встановлюються, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до статті 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язано учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 2.1.б. Правил дорожнього руху України визначає обов`язки водія щодо наявності при собі та пред`явлення документів. Водій механічного транспортного засобу зобов`язаний мати при собі: посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, дозвіл на використання проблискових маячків та спеціальних звукових сигнальних пристроїв (якщо встановлені), схему маршруту та розклад руху (для маршрутних транспортних засобів), документацію для перевезення небезпечних вантажів (якщо перевозяться), а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Вимога про зупинку транспортного засобу та пред`явлення водієм документів, в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб або посвідчення водія повинна базуватись на фактах вчинення водієм адміністративного правопорушення на транспорті, в тому числі з обов`язковою вимогою надати водію докази, на підтвердження його винуватості. Аналогічні висновки викладені у постанові КАС ВС від 15.03.2019 за №686/11314/17 (К/9901/15541/18).

На підтвердження правомірності дій інспектора представником відповідача надано суду відеозапис із портативного відео реєстратора поліцейського, який вивчено судом та встановлено обставини події, які оскаржуються. Зокрема на диску міститься 14 відеороликів та на жодному з них не зафіксовано процедуру складання та винесення постанови відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Із першого відеоролику вбачається, що особу звинувачують у перетині автомобілем суцільної лінії дороги, а також пропонується особі надати реєстраційні документи на транспортний засіб та посвідчення водія, що він і виконує; надалі відображено виключно пред`явлення особі підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння та все зводиться до складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що на переконання суду найімовірніше було близьким до істини, оскільки водій поводив себе достатньо неадекватно; постійно вживав нецензурні слова, бігав від поліцейських, у медичному закладі його зухвала поведінка однозначно не відповідала обстановці. Однак в даному випадку позивач оскаржує дії поліцейських щодо складання постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП, в якій зазначено порушення, якого не було вчинено, про що відсутні будь-які підтверджуючі дані. В тому числі такого не відображено на відеозаписі, а навпаки водій виконував усі вимоги інспектора поліції з цього приводу.

Відтак відповідачем не надано жодних, в тому числі належних та допустимих доказів на підтвердження обставин викладених у спірній постанові щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки із представленого суду відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 19 жовтня 2025 року о 01.10год в м. Самбір по вул. Вокзальна, 1, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Сітроен С4 Пікассо», реєстраційний номер НОМЕР_1 порушив п. 2.1.б ПДР України, а саме керував транспортним засобом не маючи при собі реєстраційних документів на транспортний засіб, на відео відображено лише події, що стосуються звинувачення особи у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння; разом з тим, враховуючи те, що особа заперечує факт вчинення ним вказаного правопорушення, а тому відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 вчинено дане адміністративне правопорушення.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ґрунтується лише на припущеннях поліцейського вже після всіх подій, пов`язаних із підозрою особи у вчиненні ним адміністративного проступку, передбаченого ст. 130 КУпАП і, саме о 01:10:13год 19.10.25р. як указує в адміністративному позові сама особа; бо перед тим усім, і що підтверджено на першому відеоролику, ОСОБА_1 стверджує про наявність у нього документів на автомашину, що потім через півтора години поліцейський інспектор фактично призабуває. Тому сама по собі спірна постанова не є беззаперечним доказом на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП щодо порушення нею ПДР України.

Таким чином докази того, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту п. 1.2.б. ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутні. Інших належних та допустимих доказів по справі відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішенням спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTNERS v. UKRAINE, № 4909/04, № 4909/04 §58 , ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відсутність у матеріалах справи доказу, який би підтвердив факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови (постанова Верховного Суду України від 23.10.2019 у справі №357/10134/17).

Також, факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (постанова ВС від 15.03.2019 №686/11314/17).

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (постанова ВС від 27.06.2019 у справі № 560/751/17).

Відповідно до п. 3) ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, під час судового розгляду встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення лише за постановою про накладення адміністративного стягнення неможливо, інші докази, які б підтверджували вину особи до вказаної постанови не додані. Тому, оцінюючи викладені обставини, суд переконаний, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 поза розумним сумнівом не доведена, а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, - як у правовому відношенні було наведено раніше, відтак вимоги позивача суд знаходить такими що підлягають задоволенню і, суд приходить до висновку, що дії поліцейського під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст. 245, 280 КУпАП, а відтак є незаконними. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а тому суд відповідно до вимог п. 1 ст. 247, ст. 293 КУпАП скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 1-11, 72-79, 118, 241-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №5967658 від 19.10.2025 року, винесену поліцейським інспектором Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Сигерич Андрієм Омеляновичем відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя