Справа № 380/133/25
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 рокусправа № 380/133/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за період з 09.09.2022 до 08.03.2023;

- зобов`язати відповідача провести позивачу нарахування та виплату винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за період з 09.09.2022 до 08.03.2023 з розрахунку 100 000 грн за кожен місяць.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 20.09.2024 позивач звернувся до відповідача із рапортом про виплату грошового забезпечення за період лікування у медичних закладах з 09.09.2022 до 08.03.2023 після бойового поранення. 02.11.2024 відповідач відмовив у виплаті, покликаючись на відсутність підстав.

Позивач вважає протиправною бездіяльність командира в/ч НОМЕР_2 щодо невиплати позивачу винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, оскільки вказаним нормативним актом передбачена виплата винагороди у розмірі 100 000,00 грн військовослужбовцям, які отримали поранення внаслідок бойових дій та продовжують лікування в закладах охорони здоров`я, за період перебування на лікуванні.

Із наведених підстав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою від 09.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

24.01.2025 військова частина НОМЕР_2 подала відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, з огляду на наступне.

Позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 26.02.2022 по теперішній час.

09.09.2022 два військовослужбовці, а саме: старший солдат ОСОБА_2 та рядовий ОСОБА_1 отримали осколкові поранення. З метою встановлення обставин отримання вказаними військовослужбовцями поранень, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 09.09.2022 № 163 призначене службове розслідування. Під час розслідування з`ясовано, що військовослужбовці 2 стрілецької роти - старший солдат ОСОБА_2 та рядовий ОСОБА_1 самостійно, без дозволу командира взводу, покинули межі свого взводного опорного пункту та натрапили на невідомий вибуховий пристрій, в результаті якого отримали осколкові поранення.

Відповідач зауважує, що за порушення вимог статей 13, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, керуючись статтею 45, пунктом "б" статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 рядового ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Відповідач наголошує, що Акт службового розслідування від 25.09.2022 № 2080 та наказ командира військової частини НОМЕР_2 "Про результати проведення службового розслідування за факом поранення старшого солдата ОСОБА_2 та рядового ОСОБА_1 " від 25.09.2022 № 52 є чинними, у судовому порядку не скасовані.

На виконання вимог пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25.09.2022 № 52 позивачу видана довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 30.09.2024 № 134.

Щодо виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн у зв`язку з пораненням, відповідач зазначає, що єдиною підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форма якої визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Отже, лікарське свідоцтво про хворобу та довідка МСЕК, які додані позивачем до позовної заяви у розумінні приписів Постанови № 168, рішення № 912/з/29 та Порядку № 260 не є підставою для включення позивача до наказу на виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн за період лікування.

Також відповідач зауважує, що виплату позивачу грошового забезпечення здійснювала військова частина НОМЕР_1 на фінансовому забезпеченні в якої перебувала військова частини НОМЕР_2 , яка не є розпорядником бюджетних коштів.

Із наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 05.08.2025 задоволено клопотання військової частини НОМЕР_2 про заміну сторони її правонаступником - військовою частиною НОМЕР_1 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 26.02.2022 № 5 рядовий ОСОБА_1 призначений водієм стрілецького відділення та зарахований в списки особового складу частини з 26.02.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 09.09.2022 № 163 призначено службове розслідування з метою уточнення причин та умов, що призвели до поранення, зокрема, водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 рядового ОСОБА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 25.09.2022 № 52 за порушення вимог статей 13, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, керуючись статтею 45, пунктом "б" статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 рядовий ОСОБА_1 притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Пунктом 3 наказу від 25.09.2022 № 52 передбачено виплатити ОСОБА_1 90 % встановленого розміру щомісячної премії за вересень місяць.

30.09.2022 ОСОБА_1 видана Довідка № 16 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка підписана командиром військової частини НОМЕР_2 та начальником медичної служби в/ч НОМЕР_2 , зі змісту якої слідує, що 09.09.2022 ОСОБА_1 одержав переломи нижньої третини гомілки правої кінцівки. Закритий перелом стегнової кістки правої нижньої кінцівки. Численні осколкові поранення м`яких тканин нижніх кінцівок. Травматична ампутація ІІІ пальця лівої руки. Поранення отримав внаслідок спрацювання протипіхотної міни.

Травмування не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Травмування отримане під час проходження військової служби, перебуваючи в районі ведення бойових дій біля населеного пункту АДРЕСА_1 .

02.02.2023 позаштатна постійно діюча військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_3 провела огляд ОСОБА_1 з метою визначення ступеня придатності до військової служби. За результатами огляду складене Свідоцтво № 13, затверджене 03.03.2023, у пункті 9 якого зазначено, що позивач перебував на обстеженні та лікуванні: 09.09.2022 ЛСБ м. Краматорськ; з 16.09.2022 до 23.09.2022 ВМКЦ; з 10.09.2022 до 15.09.2022 КНП "Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги ДМР"; з 23.09.2022 до 17.10.2022 військова частина НОМЕР_3 .

Згідно із пунктом 12 Свідоцтва від 22.02.2023 № 13, Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

03.04.2023 ОСОБА_1 видана Довідка до акту огляду медико-соціальною комісією № 740445 про те, що йому встановлена ІІ група інвалідності, захворювання та поранення пов`язане із захистом Батьківщини.

20.09.2024 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 із рапортом про виплату винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період з 09.09.2022 до 08.03.2023, додавши до рапорту копію Свідоцтва про хворобу № 13 від 02.02.2023, довідку МСЕК № 740445 від 03.04.2023, довідку МСЕК № 604991 від 26.03.2024.

02.11.2024 військова частина НОМЕР_2 надала ОСОБА_1 відповідь за № 2135 про те, що у момент поранення позивач не виконував поставлені бойові завдання батальйону щодо захисту Батьківщини, що відображено у довідці від 30.09.2024 № 134. Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн у зв`язку із пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, форма якої визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України №402. З урахуванням викладеного військова частина НОМЕР_2 не включила ОСОБА_1 до наказів про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану за період лікування.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн відповідно до Постанови № 168 за період перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини у період 09.09.2022 до 08.03.2023, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку доводам позивача про порушення його прав, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ передбачені основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені (далі Закон № 2011-ХІІ).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абз. 1, 2 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, воєнний стан в країні неодноразово був продовжений та діє по теперішній час.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та від 24.02.2022 № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанови № 168 (у редакції на час спірних правовідносин), установлено, зокрема, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Спір у цій справі виник у зв`язку із не нарахуванням на не виплатою ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн відповідно до Постанови № 168 у розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Так, із наведеного пункту 1 Постанови № 168 вбачається встановлення двох умов, які необхідні для виплати збільшеної до 100 000,00 грн винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: 1) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини; 2) факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Суд встановив, що згідно із Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №16446 ОСОБА_1 у період з 10.09.2022 до 15.09.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП "КЛШМД" ДМР м. Дніпро.

Відповідно до Виписного епікризу № 4203 із медичної картки стаціонарного хворого позивач у період з 16.09.2022 до 23.09.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону м. Львів.

Згідно із Випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 4204 позивач у період з 23.09.2022 до 17.10.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону м. Трускавець.

Відповідно до Виписного епікризу № 4875 із медичної картки стаціонарного хворого позивач у період з 17.10.2022 до 02.11.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону м. Львів.

У період з 02.11.2022 до 07.12.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Трускавецькій міській лікарні, що зазначено у Перевідному епікризі стаціонарного хворого №4875.

Згідно із Випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 4277/3024 позивач у період з 07.12.2022 до 26.12.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні у Трускавецькій міській лікарні.

У період з 26.12.2022 до 16.01.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону м. Трускавець, що зазначено у Виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 6041.

Відповідно до Перевідного епікризу стаціонарного хворого № 666 у період з 16.01.2023 до 30.01.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону м. Львів.

У період з 30.10.2023 до 08.03.2023 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні, про що ВЛК зазначено у Виписці із медичної карти стаціонарного хворого.

Відповідно до Довідки ВЛК від 03.04.2023 № 740445 за наслідками отриманої травми, встановлено, що поранення ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини та ОСОБА_1 встановлена ІІ група інвалідності.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується те, що ОСОБА_1 дотримані умови, з якими п. 1 Постанови № 168 пов`язує право на отримання допомоги у розмірі 100 000,00 грн:

- поранення, отримане 09.09.2022, згідно з висновком ВЛК від 03.04.2023 № 740445, пов`язане із захистом Батьківщини;

- перебування на стаціонарному лікуванні у період з 09.09.2022 до 08.03.2023, що підтверджено наведеними вище медичними документами.

Таким чином, суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що доводи військової частини НОМЕР_2 , викладені у відзиві, належним чином не підтверджені, а висновки відповідача не ґрунтуються на жодних офіційних медичних документах, які б спростовували факт стаціонарного лікування позивача у спірний період.

Суд наголошує, що постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймається у формулюванні: "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" на підставі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

З огляду на викладене вище, суд не бере до уваги доводи відповідача про не пов`язаність поранення позивача із захистом Батьківщини, оскільки ОСОБА_1 пройшов медичний огляд і військово-лікарська комісія в/ч НОМЕР_3 22.02.2023 (свідоцтво про хворобу № 13) та обласна МСЕК № 3 03.04.2023 (Довідка № 740445) встановили причинний зв`язок поранення із захистом Батьківщини.

Також суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що позивач позбавлений права на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн у зв`язку із притягненням до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, оскільки Постанова № 168 містить приписи про позбавлення військовослужбовця додаткової винагороди тільки у разі вчинення ним адміністративного чи кримінального правопорушення.

Доказів притягнення позивача до відповідальності за вчинення позивачем адміністративного чи кримінального правопорушення, відповідач суду не надав.

На підставі встановлених обставин та наявних у матеріалах справи доказів, суд встановив, що ОСОБА_1 має право на виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн, відповідно до Постанови № 168, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, що, у свою чергу, свідчить про протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування на не виплати позивачу вказаної доплати.

Варто відмітити, що позивач у період з 09.09.2022 до 08.03.2023 перебував на стаціонарному лікуванні безперервно.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 09.09.2022 до 08.03.2023 відповідно до вимог п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168,

та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу збільшену до 100 000,00 грн додаткову винагороду за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 09.09.2022 до 08.03.2023 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахуванням виплачених сум.

За правилами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат суд не здійснює, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 09.09.2022 до 08.03.2023 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_5 ) збільшену до 100 000,00 грн додаткову винагороду за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 09.09.2022 до 08.03.2023 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахуванням виплачених сум.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна