Справа № 360/1977/25
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1977/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в його інтересах адвокатом Кім Валерією Валеріївною, до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач), поданим в його інтересах адвокатом Кім Валерією Валеріївною (далі представник позивача), до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі відповідач), в якому представник позивача, з урахуванням уточненої позовної заяви від 17 жовтня 2025 року № А-37/25, просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 винагороди за участь в операції об`єднаних сил у розмірі 33416,00 грн за період з 1 травня 2018 року до 23 лютого 2022 року, з одночасною компенсацією сум утриманого податку;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за участь в операції об`єднаних сил в розмірі 33416,00 грн за період з 1 травня 2018 року до 23 лютий 2022 року, з одночасною компенсацією сум утриманого податку.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що майора поліції ОСОБА_1 , командира взводу № 1 роти № 2 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Луганській області наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 6 червня 2025 року № 151 о/с з 9 червня 2025 року переведено для подальшого проходження служби до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Рапортом від 28 червня 2025 року позивач звернувся до відповідача за наданням інформації та копій документів. За результатами розгляду рапорту відповідач листом від 28 липня 2025 року № 14696/111/19/01-2025 надав позивачу відповідь та копії витребуваних документів.

Із довідки про доходи від 22 липня 2025 року № 201/111/22-2025 слідує, що протягом 2015-2025 років з позивачем не здійснено повного розрахунку з винагороди за участь в операції об`єднаних сил за 2018-2022 роки.

У зв`язку із відсутністю трудових відносин між позивачем та відповідачем станом на день подання позовної заяви, перерахунок та виплата зазначених складових грошового забезпечення, додаткових видів виплат, винагороди та компенсацій відповідачем позивачу неможлива.

Позивач вважає протиправними дії та бездіяльність відповідача щодо нездійснення відповідних розрахунків та виплат протягом періоду служби в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області.

За розрахунком представника позивача розмір винагороди за безпосередню участь в операції об`єднаних сил за спірний період складає 33416,00 грн.

З огляду на вищенаведене, враховуючи вимоги чинного законодавства України, позивач змушений звернутися з цим позовом до суду за захистом своїх прав.

3 листопада 2025 року від Головного управління Національної поліції в Луганській області через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву від 31 жовтня 2025 року б/н, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що до спірних правовідносин слід застосувати Закон України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII), Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджений наказом МВС України від 6 квітня 2016 року № 260 (далі Порядок № 260), постанову Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» (далі Постанова № 18), Інструкцію про розміри та умови виплати винагороди поліцейським в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій, затверджену наказом МВС України від 6 квітня 2016 року № 259 (далі Інструкція № 259).

Відповідач зазначив, що пунктом 11 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Водночас, згідно із довідкою Головного управління Національної поліції в Луганській області від 9 липня 2025 року № 1998/111/19-2025 позивач на підставі наказів Командувача об`єднаних сил Міністерства оборони України у період з 1 травня 2018 року до 31 січня 2022 року безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів на території Луганської області.

До суду із цим позовом позивач звернувся 10 жовтня 2025 року, тобто більше ніж чим через три роки з часу коли був виключений зі списків осіб, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.

Отже, резюмує відповідач, із урахуванням абзацу другого пункту 11 розділу І Порядку № 260 позивач станом на день звернення із цим позовом до суду втратив право на отримання такого додаткового виду грошового забезпечення як винагорода за участь в Операції об`єднаних сил за спірний період.

Також відповідач зазначив, що пунктом 1 Постанови № 18 передбачено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень. Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 18 наказом МВС України від 6 квітня 2016 року № 259 затверджено Інструкцію № 259, яка визначає умови та розміри виплати винагороди поліцейським за безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі - Заходи).

Цією Інструкцією передбачалась виплата винагороди за безпосередню участь у Заходах у різні проміжки часу у розмірах: 3200,00 грн, 5000,00 грн та 6500,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує з посиланням на довідку відповідача від 9 липня 2025 року № 1998/111/19-2025, згідно з якою позивач на підставі наказів Командувача об`єднаних сил Міністерства оборони України у період з 1 травня 2018 року до 31 січня 2022 року безпосередньо брав участь у здійсненні Заходів та свій розрахунок, згідно з яким позивач зазначає, що виплати за участь у відповідних Заходах повинні бути сплачені за усі календарні дні місяця, який визначений у довідці відповідача у розмірах, встановлених пунктом 1 розділу ІІІ Інструкції № 259, тобто за загальний період починаючи з 1 травня 2018 року до 31 січня 2022 року, навіть якщо він не перебував на службі за його твердженням все одно повинна бути нарахована доплата (святкові, вихідні дні, відпустка, лікарняні) у повному обсязі.

Водночас, відповідач з посиланням на правові висновки, викладені Верховним Судом у пункті 36 постанови від 15 грудня 2021 року у справі № 810/2634/18, зазначає, що винагорода за безпосередню участь в АТО виплачується не за весь час залучення особи до складу сил та засобів АТО, а тільки за час фактичної участі цієї особи у відповідних заходах. Так, зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі. В подальшому, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, відповідачем видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, призначеної за безпосередню участь у проведенні АТО.

Відповідач зазначив, що спірна винагорода у період з 1 травня 2018 року до 31 січня 2022 року виплачувалась позивачу з урахуванням його безпосередньої участі у здійсненні Заходів та з урахуванням перебуванням позивача у відпустках.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Луганський окружний адміністративний суду ухвалами від:

13 жовтня 2025 року позовну заяву залишив без руху;

21 жовтня 2025 року відкрив провадження в адміністративній справі; визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали судової справи в електронній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) є учасником бойових дій, у період з 7 листопада 2015 року до 8 червня 2025 року проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області на посаді командира взводу № 1 роти № 2 батальйону поліції особливого призначення, про що свідчать посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 6 листопада 2015 року, витяг з наказу Головного управління МВС України у Луганській області від 6 листопада 2015 року № 399 о/с «По особовому складу» та витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 6 червня 2025 року № 151 о/с «По особовому складу».

Відповідно до довідки Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області від 9 липня 2025 року № 1998/111/19-2025 позивач на підставі наказів Командувача об`єднаних сил Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 30 листопада 2018 року № 185 дск, від 7 грудня 2018 року № 191 дск, від 8 січня 2019 року № 7 дск, від 1 лютого 2019 року № 28 дск, від 5 березня 2019 року № 55/дск, від 6 березня 2019 року № 56/дск, від 1 квітня 2019 року № 78/дск, від 2 квітня 2019 року № 79/дск, від 7 травня 2019 року № 108/дск, від 8 червня 2019 року № 139/дск, від 4 липня 2019 року № 161/дск, від 1 серпня 2019 року № 186/дск, від 11 вересня 2019 року № 222/дск, від 3 жовтня 2019 року № 242/дск, від 9 листопада 2019 року № 275/дск, від 2 грудня 2019 року № 294/дск, від 6 січня 2020 року № 6/дск, від 3 лютого 2020 року № 31/дск, від 14 березня 2020 року № 68/дск, від 28 березня 2020 року № 80/дск, від 6 травня 2020 року № 112/дск, від 2 червня 2020 року № 136/дск, від 6 липня 2020 року № 165/дск, від 14 серпня 2020 року № 200/дск, від 12 вересня 2020 року № 227/дск, від 16 жовтня 2020 року № 259/дск, від 12 листопада 2020 року № 287/дск, від 3 січня 2021 року № 2/дск, від 11 лютого 2021 року № 39/дск, від 22 лютого 2021 року № 50/дск, від 25 березня 2021 року № 78/дск, від 26 березня 2021 року № 79/дск, від 23 квітня 2021 року № 103/дск, від 24 квітня 2021 року № 104/дск, від 18 травня 2021 року № 124/дск, від 12 червня 2021 року № 148/дск, від 12 липня 2021 року № 173/дск, від 7 серпня 2021 року № 200/дск, від 9 серпня 2021 року № 201/дск, від 30 вересня 2021 року № 245/дск, від 18 жовтня 2021 року № 259/дск, від 11 листопада 2021 року № 282/дск, від 11 грудня 2021 року № 310/дск, від 14 січня 2022 року № 9/дск, від 18 лютого 2022 року № 40/дск, у періоди з 1 травня 2018 року до 30 листопада 2018 року, з 1 грудня 2018 року до 31 грудня 2018 року, з 1 січня 2019 року до 31 січня 2019 року, з 1 лютого 2019 року до 28 лютого 2019 року, з 1 березня 2019 року до 31 березня 2019 року, з 1 квітня 2019 року до 30 квітня 2019 року, з 1 травня 2019 року до 31 травня 2019 року, з 1 червня 2019 року до 30 червня 2019 року, з 1 липня 2019 року до 31 липня 2019 року, з 1 серпня 2019 року до 31 серпня 2019 року, з 1 вересня 2019 року до 30 вересня 2019 року, з 1 жовтня 2019 року до 31 жовтня 2019 року, з 1 листопада 2019 року до 30 листопада 2019 року, з 1 грудня 2019 року до 31 грудня 2019 року, з 1 січня 2020 року до 31 січня 2020 року, з 1 лютого 2020 року до 29 лютого 2020 року, з 1 березня 2020 року до 31 березня 2020 року, з 1 квітня 2020 року до 30 квітня 2020 року, з 1 травня 2020 року до 31 травня 2020 року, з 1 червня 2020 року до 30 червня 2020 року, з 1 липня 2020 року до 31 липня 2020 року, з 1 серпня 2020 року до 31 серпня 2020 року, з 1 вересня 2020 року до 30 вересня 2020 року, з 1 жовтня 2020 року до 31 жовтня 2020 року, з 1 листопада 2020 року до 30 листопада 2020 року, з 1 грудня 2020 року до 31 грудня 2020 року, з 1 січня 2021 року до 31 січня 2021 року, з 1 лютого 2021 року до 28 лютого 2021 року, з 1 березня 2021 року до 31 березня 2021 року, з 1 квітня 2021 року до 30 квітня 2021 року, з 1 травня 2021 року до 31 травня 2021 року, з 1 червня 2021 року до 30 червня 2021 року, з 1 липня 2021 року до 31 липня 2021 року, з 1 серпня 2021 року до 31 серпня 2021 року, з 1 вересня 2021 року до 30 вересня 2021 року, з 1 жовтня 2021 року до 31 жовтня 2021 року, з 1 листопада 2021 року до 30 листопада 2021 року, з 1 грудня 2021 року до 31 грудня 2021 року, з 1 січня 2022 року до 31 січня 2022 року безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів на території Луганської області.

Згідно із довідками Головного управління Національної поліції в Луганській області від 22 липня 2025 року № 201/111/22-2025 та від 23 жовтня 2025 року № 277/111/22/01-2025 про доходи ОСОБА_1 виплачено винагороду за участь в ООС: у грудні 2018 року 16055,06 грн; у січні 2019 року 3200,00 грн, у лютому 2019 року 1548,39 грн, у березні 2019 року 3200,00 грн, у квітні 2019 року 3200,00 грн, у травні 2019 року 2880,00 грн, у червні 2019 року 516,13 грн, у липні 2019 року 3200,00 грн, у серпні 2019 року 3200,00 грн, у вересні 2019 року 1754,84 грн, у жовтні 2019 року 3200,00 грн, у листопаді 2019 року 206,45 грн, у грудні 2019 року 3200,00 грн; у січні 2020 року 3200,00 грн, у лютому 2020 року 3200,00 грн, у березні 2020 року 2868,97 грн, у квітні 2020 року 1754,84 грн, у травні 2020 року 3200,00 грн, у червні 2020 року 3200,00 грн, у липні 2020 року 3200,00 грн, у серпні 2020 року 3200,00 грн, у вересні 2020 року 516,13 грн, у жовтні 2020 року 3200,00 грн, у листопаді 2020 року 3200,00 грн, у грудні 2020 року 3200,00 грн; у січні 2021 року 3200,00 грн, у лютому 2021 року 0,00 грн, у березні 2021 року 5178,57 грн, у квітні 2021 року 4677,42 грн, у травні 2021 року 5000,00 грн, у червні 2021 року 5000,00 грн, у липні 2021 року 0,00 грн, у серпні 2021 року 0,00 грн, у вересні 2021 року 2833,33 грн, у жовтні 2021 року 16250,00 грн, у листопаді 2021 року 6500,00 грн, у грудні 2021 року 6500,00 грн; у січні 2022 року 0,00 грн, у лютому 2022 року 10064,52 грн.

Відповідно до довідки Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області від 24 жовтня 2025 року № 2820/111/19-2025 ОСОБА_1 у період з 1 травня 2018 року до 28 лютого 2022 року перебував у таких відпустках:

додаткова відпустка зі збереженням грошового забезпечення (заробітної плати) як учаснику бойових дій за 2018 рік у кількості 14 днів, з 15 вересня до 28 вересня 2018 року (наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 27 серпня 2018 року № 387 о/с);

частина щорічної оплачуваної відпустки за 2019 рік у кількості 16 діб (у тому числі 1 святкова доба), з 2 січня до 17 січня 2019 року (наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 29 грудня 2018 року № 717 о/с);

залишок щорічної оплачуваної відпустки за 2019 рік у кількості 17 діб (в тому числі 2 святкові доби), з 1 травня по 17 травня 2019 року (наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 26 квітня 2019 року № 313 о/с);

додаткова оплачувана відпустка за 2019 рік у кількості 9 діб, з 18 травня до 26 травня 2019 року (наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 26 квітня 2019 року № 313 о/с);

додаткова відпустка зі збереженням грошового забезпечення (заробітної плати), як учаснику бойових дій за 2019 рік у кількості 14 днів, з 2 серпня до 15 серпня 2019 року (наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 26 липня 2019 року № 618 о/с);

залишок основної оплачуваної відпустки та додаткова оплачувана відпустка за 2018 рік у кількості 29 діб (в тому числі 1 святкова доба), з 1 жовтня до 29 жовтня 2019 року (наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 27 вересня 2019 року № 914 о/с);

додаткова відпустка зі збереженням грошового забезпечення (заробітної плати) як учаснику бойових дій за 2020 рік у кількості 14 днів, з 14 березня до 27 березня 2020 (наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 26 лютого 2020 року № 189 о/с);

частина щорічної оплачуваної відпустки за 2020 рік у кількості 26 діб (в тому числі 1 святкова доба), з 3 серпня до 28 серпня 2020 року (наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 липня 2020 року № 881 о/с);

залишок щорічної оплачуваної відпустки за 2020 рік у кількості 5 діб, з 2 лютого до 6 лютого 2021 року (наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 25 січня 2021 року № 32 о/с);

додаткова оплачувана відпустка за 2020 рік у кількості 10 діб, з 7 лютого до 16 лютого 2021 (наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 25 січня 2021 року № 32 о/с);

додаткова відпустка зі збереженням грошового забезпечення (заробітної плати) як учаснику бойових дій за 2021 рік у кількості 14 днів, з 17 лютого до 2 березня 2021 року (наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 25 січня 2021 року № 32 о/с);

частина щорічної оплачуваної відпустки за 2021 рік у кількості 17 діб (в тому числі 1 святкова доба), з 14 червня до 30 червня 2021 року (наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 травня 2021 року № 216 о/с);

залишок щорічної оплачуваної відпустки за 2021 рік у кількості 15 діб, з 3 вересня до 17 вересня 2021 року (наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 1 вересня 2021 року № 326 о/с);

додаткова відпустка зі збереженням грошового забезпечення (заробітної плати) як учаснику бойових дій за 2022 рік у кількості 14 днів, з 1 січня до 14 січня 2022 року (наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 20 грудня 2021 року № 457 о/с).

У листі від 24 жовтня 2025 року № 2821/111/19-2025 Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області повідомило начальника Відділу правового забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області про те, що у зв`язку із перебуванням адміністративної будівлі Головного управління Національної поліції в Луганській області на тимчасово непідконтрольній державній владі України території інформація про перебування ОСОБА_1 на лікарняному під час проходження служби в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області відсутня.

Відповідно до довідки Головного управління Національної поліції в Луганській області від 23 жовтня 2025 року № 278/111/22/01-2025 про розмір винагороди за безпосередню участь в операції об`єднаних сил Головним управлінням Національної поліції в Луганській області нараховано та виплачено позивачу спірну винагороду за періоди залучення до участі в операції об`єднаних сил:

у 2018 році за:

31 день травня 2018 року у розмірі 3200,00 грн, 31 день червня 2018 року 3200,00 грн, 15 днів липня 2018 року 1548,39 грн (3200,00 грн / 31 день х 15 днів), 15 днів вересня 2018 року 1706,67 грн (3200,00 грн / 30 днів х 15 днів), 31 день жовтня 2018 року 3200,00 грн, 30 днів листопада 2018 року 3200,00 грн, 31 день грудня 2018 року 3200,00 грн, всього 19255,06 грн. У грудні 2018 року виплачено спірну допомогу у розмірі 16055,06 грн за період з 1 травня 2018 року до 30 листопада 2018 року, у січні 2019 року 3200,00 грн за грудень 2018 року;

у 2019 році за:

15 днів січня 2019 року у розмірі 1548,39 грн (3200,00 грн / 31 день х 15 днів), 28 днів лютого 2019 року 3200,00 грн, 31 день березня 2019 року 3200,00 грн, 27 днів квітня 2019 року 2880,00 грн (3200,00 грн / 30 дні х 27 днів), 5 днів травня 2019 року 516,13 грн (3200,00 грн / 31 день х 5 днів), 30 днів червня 2019 року 3200,00 грн, 31 день липня 2019 року 3200,00 грн, 17 днів серпня 2019 року 1754,84 грн (3200,00 грн / 31 день х 17 днів), 30 днів вересня 2019 року 3200,00 грн, 2 дні жовтня 2019 року 206,45 грн (3200,00 грн / 31 день х 2 дні), 30 днів листопада 2019 року 3200,00 грн, 31 день грудня 2019 року 3200,00 грн, всього 29305,81 грн. У лютому 2019 року виплачено спірну допомогу у розмірі 1548,39 грн за січень 2019 року, у березні 2019 року 3200,00 грн за лютий 2019 року, у квітні 2019 року 3200,00 грн за березень 2019 року, у травні 2019 року 2880,00 грн за квітень 2019 року, у червні 2019 року 516,13 грн за травень 2019 року, у липні 2019 року 3200,00 грн за червень 2019 року, у серпні 2019 року 3200,00 грн за липень 2019 року, у вересні 2019 року 1754,84 грн за серпень 2019 року, у жовтні 2019 року 3200,00 грн за вересень 2019 року, у листопаді 2019 року 206,45 грн за жовтень 2019 року, у грудні 2019 року 3200,00 грн за листопад 2019 року, у січні 2020 року 3200,00 грн за грудень 2019 року;

у 2020 році за:

31 день січня 2020 року у розмірі 3200,00 грн, 26 днів лютого 2020 року 2868,97 грн (3200,00 грн / 29 днів х 26 днів), 17 днів березня 2020 року 1754,84 грн (3200,00 грн / 31 день х 17 днів), 30 днів квітня 2020 року 3200,00 грн, 31 день травня 2020 року 3200,00 грн, 30 днів червня 2020 року 3200,00 грн, 31 день липня 2020 року 3200,00 грн, 5 днів серпня 2020 року 516,13 грн (3200,00 грн / 31 день х 5 днів), 30 днів вересня 2020 року 3200,00 грн, 31 день жовтня 2020 року 3200,00 грн, 30 днів листопада 2020 року 3200,00 грн, 31 день грудня 2020 року 3200,00 грн, всього 33939,94 грн. У лютому 2020 року виплачено спірну допомогу у розмірі 3200,00 грн за січень 2020 року, у березні 2020 року 2868,97 грн за лютий 2020 року, у квітні 2020 року 1754,84 грн за березень 2020 року, у травні 2020 року 3200,00 грн за квітень 2020 року, у червні 2020 року 3200,00 грн за травень 2020 року, у липні 2020 року 3200,00 грн за червень 2020 року, у серпні 2020 року 3200,00 грн за липень 2020 року, у вересні 2020 року 516,13 грн за серпень 2020 року, у жовтні 2020 року 3200,00 грн за вересень 2020 року, у листопаді 2020 року 3200,00 грн за жовтень 2020 року, у грудні 2020 року 3200,00 грн за листопад 2020 року, у січні 2021 року 3200,00 грн за грудень 2020 року;

у 2021-2022 роках за:

31 день січня 2021 року у розмірі 5000,00 грн, 1 день лютого 2021 року 178,57 грн (5000,00 грн / 28 днів х 1 день), 29 днів березня 2021 року 4677,42 грн (5000,00 грн / 31 день х 29 днів), 30 днів квітня 2021 року 5000,00 грн, 31 день травня 2021 року 5000,00 грн, 17 днів червня 2021 року 2833,33 грн, 31 день липня 2021 року 6500,00 грн, 31 день серпня 2021 року 6500,00 грн, 15 днів вересня 2021 року 3250,00 грн (6500,00 грн / 30 днів х 15 днів), 31 день жовтня 2021 року 6500,00 грн, 30 днів листопада 2021 року 6500,00 грн, 31 день грудня 2021 року 6500,00 грн, всього 33939,94 грн; 17 днів січня 2022 року 3564,52 грн (6500,00 грн / 31 день х 17 днів). У березні 2021 року виплачено спірну допомогу у розмірі 5178,57 грн за січень-лютий 2021 року, у квітні 2021 року 4677,42 грн за березень 2021 року, у травні 2021 року 5000,00 грн за квітень 2021 року, у червні 2021 року 5000,00 грн за травень 2021 року, у вересні 2021 року 2833,33 грн за червень 2021 року, у жовтні 2021 року 16250,00 грн за липень-вересень 2021 року, у листопаді 2021 року 6500,00 грн за жовтень 2021 року, у грудні 2021 року 6500,00 грн за листопад 2021 року, у лютому 2022 року 10064,52 грн за грудень 2021 року січень 2022 року.

Отже, з урахуванням перебування позивача у відпустках спірними періодами є 15 днів липня 2018 року, 31 день серпня 2018 року, 3 дні квітня 2019 року та 3 дні лютого 2020 року.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

У статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, посилаючись на своє ж Рішення від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, зауважив, що «служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Частина п`ята статті 17 Конституції України покладає на державу обов`язки щодо соціального захисту не тільки таких громадян, а й членів їхніх сімей. Конституційний Суд України вважає, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо».

Згідно із частиною першою статті 94 Закону № 580-VІІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України (частина друга статті 94 Закону № 580-VІІІ).

Відповідно до статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 квітня 2016 року № 260 затверджено Порядок № 260 (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

За приписами пункту 1 розділу І «Загальні положення» Порядку № 260:

ці Порядок та умови визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання) (в редакції, чинній до 20 серпня 2020 року);

ці Порядок та умови визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України, у тому числі здобувачам вищої освіти, яким присвоєно спеціальне звання поліції (далі - здобувачі), закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО) (в редакції, чинній з 21 серпня 2020 року)

Згідно із пунктом 3 розділу І «Загальні положення» Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять:

1) посадовий оклад;

2) оклад за спеціальним званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);

4) премії;

5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

20 січня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 18, пунктом 1 якої установив, що:

в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень. Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (в редакції, чинній до 6 лютого 2019 року);

в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень. Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (в редакції, чинній у період з 7 лютого 2019 року до 22 липня 2019 року);

особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень. Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (в редакції, чинній у період з 23 липня 2019 року до 29 травня 2020 року);

в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, у межах бюджетних призначень. Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (в редакції, чинній у період з 30 травня 2020 року до 18 серпня 2020 року);

за час участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується винагорода в порядку, визначеному керівниками відповідних державних органів за:

безпосередню участь в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду, - в розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, у межах бюджетних призначень пропорційно часу участі в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду;

створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях - в розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів (в редакції, чинній у період з 19 серпня 2020 року до 25 серпня 2021 року);

за час участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується винагорода в порядку, визначеному керівниками відповідних державних органів за:

безпосередню участь в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду, - в розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки, у межах бюджетних призначень пропорційно часу участі в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду;

створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях - в розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів (в редакції, чинній у період з 26 серпня 2021 року до 27 лютого 2022 року).

Отже, розміри спірної винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» та з метою впорядкування виплати винагороди поліцейським в особливий період та під час проведення антитерористичної операції за виконання завдань, пов`язаних з підвищеним ризиком для життя наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 квітня 2016 року № 259 затверджено Інструкцію № 259 (у редакціях, які діяли на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктами 1, 2, 4 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 259 (в редакції, чинній з 1 травня 2018 року) ця Інструкція визначає умови та розміри виплати винагороди поліцейським за безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі - Заходи). Виплата винагороди здійснюється за місцем проходження служби поліцейського на підставі наказів про виплату такої винагороди. Розміри винагороди в наказах зазначаються в гривнях. Винагорода виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі на грошове забезпечення поліцейських.

За приписами пунктів 1, 2 розділу ІІ «Умови виплати винагороди поліцейським за безпосередню участь у Заходах» Інструкції № 259 (в редакції, чинній з 1 травня 2018 року) винагорода виплачується поліцейським за безпосередню участь у Заходах. Винагорода виплачується пропорційно часу участі в Заходах, що обраховується з дня фактичного початку участі поліцейських у Заходах до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів.

Підтвердженням безпосередньої участі в Заходах для виплати винагороди є наказ центрального органу управління поліцією про визначення граничної чисельності поліцейських, що можуть бути залучені в Заходах, накази про відрядження (залучення) поліцейських до складу сил та засобів (у межах визначеної центральним органом управління граничної чисельності) та витяг із розпорядчого документа одного із органів військового управління (Генерального штабу Збройних сил України, штабу АТО, Об`єднаного оперативного штабу Збройних сил України, штабів оперативно-тактичних угруповань, інших уповноважених органів) про включення і виключення поліцейських до (зі) складу сил та засобів, що беруть безпосередню участь у Заходах. Наказ про виплату винагороди видається з урахуванням документів, зазначених у пункті 3 цього розділу (пункти 3, 4 розділу ІІ «Умови виплати винагороди поліцейським за безпосередню участь у Заходах» Інструкції № 259 (в редакції, чинній з 1 травня 2018 року)).

Згідно із пунктами 1, 2 розділу ІІІ «Розміри виплати винагороди поліцейським за участь у Заходах» Інструкції № 259:

поліцейським за безпосередню участь у Заходах виплачується винагорода в розмірі 3200 гривень з розрахунку на місяць. Обрахунок проводиться шляхом ділення розміру винагороди на кількість календарних днів у місяці та множення на кількість днів безпосередньої участі (в редакції, чинній у період з 1 травня 2018 року до 31 грудня 2020 року);

поліцейським за безпосередню участь у заходах з 01 січня 2021 року виплачується винагорода в розмірі 5000 гривень з розрахунку на місяць, а з 01 липня 2021 року - 6500 гривень з розрахунку на місяць. Обрахунок проводиться шляхом ділення розміру винагороди на кількість календарних днів у місяці та множення на кількість днів безпосередньої участі (в редакції, чинній з 1 січня 2021 року).

Суд зазначає, що однією з обов`язкових умов для визнання поліцейського таким, що бере безпосередню фактичну участь у відповідних заходах в операції об`єднаних сил, є залучення такої особи до виконання завдань. Така фактична участь осіб в операції об`єднаних сил операції має бути підтверджена наказами керівника територіального органу Національної поліції.

Однак, з аналізу наведеного вище слідує, що накази Командувача об`єднаних сил Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 30 листопада 2018 року № 185 дск, від 7 грудня 2018 року № 191 дск, від 8 січня 2019 року № 7 дск, від 1 лютого 2019 року № 28 дск, від 5 березня 2019 року № 55/дск, від 6 березня 2019 року № 56/дск, від 1 квітня 2019 року № 78/дск, від 2 квітня 2019 року № 79/дск, від 7 травня 2019 року № 108/дск, від 8 червня 2019 року № 139/дск, від 4 липня 2019 року № 161/дск, від 1 серпня 2019 року № 186/дск, від 11 вересня 2019 року № 222/дск, від 3 жовтня 2019 року № 242/дск, від 9 листопада 2019 року № 275/дск, від 2 грудня 2019 року № 294/дск, від 6 січня 2020 року № 6/дск, від 3 лютого 2020 року № 31/дск, від 14 березня 2020 року № 68/дск, від 28 березня 2020 року № 80/дск, від 6 травня 2020 року № 112/дск, від 2 червня 2020 року № 136/дск, від 6 липня 2020 року № 165/дск, від 14 серпня 2020 року № 200/дск, від 12 вересня 2020 року № 227/дск, від 16 жовтня 2020 року № 259/дск, від 12 листопада 2020 року № 287/дск, від 3 січня 2021 року № 2/дск, від 11 лютого 2021 року № 39/дск, від 22 лютого 2021 року № 50/дск, від 25 березня 2021 року № 78/дск, від 26 березня 2021 року № 79/дск, від 23 квітня 2021 року № 103/дск, від 24 квітня 2021 року № 104/дск, від 18 травня 2021 року № 124/дск, від 12 червня 2021 року № 148/дск, від 12 липня 2021 року № 173/дск, від 7 серпня 2021 року № 200/дск, від 9 серпня 2021 року № 201/дск, від 30 вересня 2021 року № 245/дск, від 18 жовтня 2021 року № 259/дск, від 11 листопада 2021 року № 282/дск, від 11 грудня 2021 року № 310/дск, від 14 січня 2022 року № 9/дск, від 18 лютого 2022 року № 40/дск, які зазначені у довідці Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області від 9 липня 2025 року № 1998/111/19-2025, є наказами про включення та виключення позивача до (зі) складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, і не свідчать про фактичну участь у заходах у період з 1 травня 2018 року до 31 січня 2021 року безперервно. Зокрема, вищезазначене підтверджується тим фактом, що у період перебування у відпустках позивач не брав участі у таких заходах.

Вищезазначені накази Командувача об`єднаних сил Міністерства оборони України підтверджують тільки включення позивача до заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, з метою виконання службових (бойових) завдань, що свідчить лише про можливість залучення позивача до проведення таких заходів, а не про фактичну участь у заходах, за які передбачено виплату винагороди.

За наведеного нормативно-правового регулювання та враховуючи відсутність будь-яких доказів, що позивач брав фактичну участь у заходах, за які передбачено виплату винагороди, 31 день липня 2018 року (а не 15 днів як зазначив відповідач), 31 день серпня 2018 року, 30 днів квітня 2018 року (а не 27 днів як зазначив відповідач) та 29 днів лютого 2020 року (а не 26 днів як зазначив відповідач), а також беручи до уваги те, що виконання службових обов`язків на територіях, які відносяться до зони проведення операції об`єднаних сил, не свідчить про виконання позивачем конкретних завдань, пов`язаних з його безпосередньою участю в проведенні антитерористичної операції, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 9 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Питання щодо розподілу судових витрат по судовому збору відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно із пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не вирішується, оскільки до ухвалення рішення суду клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката позивач не заявив і суду не надано доказів, які підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), поданого в його інтересах адвокатом Кім Валерією Валеріївною, до Головного управління Національної поліції в Луганській області (ідентифікаційний код 40108845, місцезнаходження: вул. Дмитра Сірика, буд. 1, м. Сіверськодонецьк, Луганська область, 93406) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська