Справа № 280/10215/25
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 грудня 2025 року Справа № 280/10215/25
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого Стрельнікової Н.В. розглянувши клопотання представника позивача про витребування доказів у справі

за позовною заявою ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області що полягають у зменшенні розміру пенсійної виплати починаючи з 01.09.2025 до 18376,77 грн;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо обмеження перерахованої та виплачуваної з 17 05 2025 після набуття чинності рішення Другого сенату Конституційного Суду України № 2=р(ІІ)/2024 від 20 березня 2024 року по справі № 3-123/2023(229/23) пенсії ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю внаслідок захворювання пов`язаного з наслідками авари ЧАЕС, інваліду другої групи, призначену в розмірі відшкодування фактичних збитків - максимальним розміром;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 17.05.2025 розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю внаслідок захворювання пов`язаного з наслідками аварії ЧАЕС, інваліду другої групи, призначену у розмірі відшкодування фактичних без обмеження розміру пенсії максимальним розміром з урахуванням висновку викладених у рішенні Другого сенату Конституційного Суду України № 2=Р(ІІ)/2024 від 20 березня 2024 року по справі № 3-123/2023(229/23).

Ухвалою судді від 24.11.2025 позовну заяву залишено без руху.

26.11.2025 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 01.12.2025 відкрито провадження у справі , призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

11.12.2025 представником позивача подано до суду заяву про збільшення позовних вимог та клопотання про витребування доказів.

19.12.2025 представником позивача подано до суду заяву про уточнення заяви про збільшення позовних вимог.

У клопотанні про витребування доказів від 11.12.2025 представник позивача просив витребувати у відповідача матеріали пенсійної справи позивача, зокрема копію довідки про заробітну плату в зоні ЧАЕС, яка була направлена на перевірку та акт службового розслідування щодо направлення даної довідки на перевірку та витребування первинних документів.

Суддя, ознайомившись із заявленим клопотанням позивача, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.73 КАС України визначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.5 ст. 77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 ст. 79 КАС України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

З огляду на те, що клопотання представника позивача про витребування доказів не відповідає вимогам ч. 2 ст. 80 КАС України, а саме представником позивачем не зазначено, які заходи були вжиті для отримання цих доказів самостійно (чи було зроблено адвокатом адвокатський запит до відповідача з приводу отримання копії довідки про заробітну плату в зоні ЧАЕС, яка була направлена на перевірку, акту службового розслідування щодо направлення даної довідки на перевірку та отримання первинних документів), не надано доказів вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійно отримання цих доказів, суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про витребування доказів.

При цьому суддя наголошує, що відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином клопотання представника позивача про витребування доказів до задоволення не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 80, 241-243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Стрельнікова