Справа № 380/9654/24
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/9654/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2025 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Мричко Н.І.,
за участю секретаря судового засідання Лютої В.Р.,
представника позивача Фролової-Гутарової І.А.,
представника відповідача Павліша О.Р.,
розглянув в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за позовом Акціонерного товариства ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень

встановив:
рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 позов Акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №72/33-00-07-01 від 17.01.2024 прийняте Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №73/33-00-07-01 від 17.01.2024 прийняте Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків. Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками (, місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35) на користь Акціонерного товариство «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» (, місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Козельницька, буд. 15) понесені витрати у вигляді судового збору у розмірі 24224 (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири) грн. 00 коп.

01.12.2025 до суду через підсистему Електронний суд надійшла заява представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача просить стягнути із відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 3 028,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 870 000,00 грн, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту представника сторони у розмірі 24 388,46 грн, витрати, пов`язані з винайманням житла 58 266,33 грн, витрати на проведення судової експертизи в розмірі 150 000,00 грн, витрати на проведення дослідження рівня цін на ринку електричної енергії України за період липень 2019 - квітень 2020 в розмірі 135 000,00 грн.

Ухвалою від 03.12.2025 суд прийняв заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №380/9654/24.

08.12.2025 до суду через підсистему Електронний суд надійшли заперечення представника відповідача на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат по справі. Такі заперечення обгрутовані таким. Щодо стягнення суми сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн. за апеляційне оскарження ухвали Львівського ОАС від 09.05.2024 про повернення позову у справі, зазначає, що Західне МУ ДПС по роботі з ВПП не ініціювало та не вплинуло на ухвалу про повернення позову, а тому покладати на нього такі витрати, на нашу думку, суперечить логіці статті 139 КАС України.

Щодо стягнення витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту у розмірі 24388,46 грн, а також наймом житла у розмірі 58266,33 грн, зазначає, що Західне МУ ДПС по роботі з ВПП вважає, що витрати мають бути безпосередньо пов`язані із наданням правничої допомоги, а не з умовами перебування адвоката у конкретному місті. Компенсації має підлягати лише розумний, реальний та необхідний обсяг витрат.

Щодо стягнення витрат на проведення судової експертизи у розмірі 150 000,00 грн. та витрат на проведення дослідження рівня цін на ринку електричної енергії України за період липень 2019 - квітень 2020 р. у розмірі 135 000,00 грн, звертає увагу, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат по справі не містить жодних нормативних обґрунтувань в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на проведення судової експертизи та витрат на проведення дослідження рівня цін на ринку електричної енергії України за період липень 2019 - квітень 2020. Вказує, що оскільки в межах спірних правовідносин замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою Товариства, Західне МУ ДПС по роботі з ВПП приходить до висновку про відсутність підстав для відшкодування витрат на підготовку експертного висновку.

Щодо стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги у розмірі 870 000,00 грн зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги і не досліджував іншу підставу позову, а саме доводи позивача про безпідставність і неправомірність висновків контролюючого органу (відповідача) про порушення позивачем приписів Податкового кодексу України, які відображені в Акті перевірки від 11.12.2023 р. № 804/33-00-07-01/23269555. Таким чином, судом першої інстанції задоволено позовні вимоги про визнання протиправними та скасування спірних ППР від 17.01.2024 лише із однієї підстави (порушення порядку призначення і проведення перевірки), а інша підстава позову (дотримання позивачем приписів ПК України), на переконання суду, є зайвою.

Додатково зазначає, що обґрунтованими та необхідними для позивача в цій справі адвокатські (правничі) послуги можна теоретично визнати лише ті, які стосувались оскарження ППР від 17.01.2024 виключно із підстави того, що відповідачем було порушено порядок призначення і проведення перевірки. Для оскарження до суду податкових повідомлень-рішень з тих підстав, що контролюючим органом (відповідачем), на думку позивача, порушено вимоги законодавства щодо призначення і проведення перевірки в період дії мораторію, не потребувалось значного обсягу правничих послуг (робіт) та витраченого для цього часу, особливо з огляду на наявність сформованої судової практики. За таких обставин, на думку відповідача, положення процесуального закону дають підстави для висновку, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено не тільки, що рішення ухвалене на користь сторони, яка користувалася послугами адвоката, а також що за цих обставин справи такі витрати сторони були необхідними, а розмір є розумний та виправданий.

Звертає увагу, що відповідач є бюджетною установою, яка фінансується за рахунок Державного бюджету України, з урахуванням воєнного стану в країні, де обороноздатність країни є пріоритетним над витратами, які позивач несе на власний ризик, відповідач вважає, що стягнення витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі становить надмірний тягар для Західного МУ ДПС по роботі з ВПП, порушуючи принцип пропорційності. Зазначене вказує на непропорційність витрат з огляду на фінансовий стан відповідача у нинішніх реаліях державного фінансування.

З урахуванням викладеного просить суд відмовити у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат по справі №380/9654/24 щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Західного МУ ДПС по роботі з ВПП на користь АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» понесені витрати на професійну правничу допомогу та інші витрати в сумі 1 240 682,79 грн., оскільки такі є завищеними.

17.12.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на заперечення відповідача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат по справі у якій представник позивача зазначила таке. Щодо судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення позову, зазначає, що первинне звернення до суду зумовлене виключно неправомірними рішеннями відповідача, і якщо неправомірність висновків підтверджена судовим рішенням, то всі витрати (розумні та невідворотні), а тим паче витрати, які зумовлені вимогами Закону України «Про судовий збір» має нести сторона, не на користь якої винесене судове рішення.

Щодо витрат, пов`язаних з прибуттям до суду (переїзд до іншого населеного пункту та найм житла) вказує, що відповідач не може йому вказувати та визначати замість нього форму участі в судовому засіданні, це питання узгоджується між Клієнтом (Позивачем) та адвокатом, є їх дискрецією, також відповідно до отриманих повісток, позивач та його представник запрошувались до судового засідання за визначеною адресою: м. Львів, вул. Чоловського, 2., продовжує, що норма статті 195 КАС України визначає право сторони на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, а не обов`язок, також вказує, що в умовах воєнного часу використання відеоконференцзв`язку може утруднюватися відсутністю світла та стабільного інтернет-з`єднання, що в свою чергу ставить під ризик проведення судового засідання та участь адвоката позивача та те, що позивач заздалегідь розуміє, що сторона відповідача братиме участь в засіданні безпосередньо в залі судового засідання, а тому вибирає для себе співставні умови та забезпечує рівність умов доступу до суду.

Щодо витрат на проведення судової експертизи зазначає зокрема, що відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі.

Щодо витрат на проведення дослідження рівня ринкових цін, зазначає, що позивач, реалізуючи стандарт більшої переконливості (висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний), використав своє право на дослідження спірного питання.

Щодо витрат за надання професійної правничої допомоги позивач вважає, якщо податковий орган переклав тягар доказування на платника податків, причому в такій сумі і в час, коли позивач постійно втрачає потужності через обстріли та постійно вдається до їх відновлення (а це колосальні витрати), то саме відповідач і має компенсувати ті витрати позивача, які зумовила поведінка відповідача.

Щодо фінансового стану відповідача в реаліях державного фінансування, зазначає, що позивач в своїй заяві вже зменшив суму до відшкодування. І повторне зменшення є невиправданим. Додатково зазначає, що жодних доказів неналежного фінансового стану Відповідача за відкритими даними не вбачається. В свою чергу відповідач демонструє впевнено зростаючі фінансові показники.

В судовому засіданні представник позивача заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підтримала повністю, просила таку задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечив щодо заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, просив суд у задоволенні таких відмовити повністю.

Вирішуючи заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходив з такого.

Згідно з частиною третьою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України (даліза текстом КАС України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У частині сьомій статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що представник позивача у відповідності до частини сьомої статті 139 КАС України зробив заяву про подання доказів щодо підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У випадку, передбаченому частиною третьою вказаної статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 вказаного Кодексу (частина п`ята статті 143 КАС України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною другою статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 252 КАС України).

Стаття 132 КАС України встановлює, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини третьої статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд при вирішенні вказаного питання враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 22.11.2019 у справі №810/1502/18.

Суд також зазначає, що в пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Суд встановив, що між Акціонерним Товариством «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» надалі Клієнт, в особі Генерального директора Таращука Олега Станіславовича та Адвокатським об`єднанням «ПЕРШИЙ РАДНИК», надалі Виконавець укладено договір про надання правової допомоги №1491-ЗЭ від 01.07.2019.

Відповідно до Додаткової угоди №11 від 01.01.2025 до договору про надання правової допомоги №1491-ЗЭ від 01.07.2019, змінено пункту 5.1. Договору та викладено в наступній редакції «п.5.1. Цей Договір набирає чинності з моменту підписання договору та діє до 31.12.2025, але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань».

Згідно з Додатковою угодою від 01.05.2024 до договору про надання правової допомоги №1491-ЗЭ від 01.07.2019 в рамках Договору та цієї Додаткової угоди Виконавець зобов`язується надавати Клієнту правничу допомогу щодо належного представництва інтересів Клієнта у справі за позовом АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» до відокремленого підрозділу «Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків» про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.01.2024 №72/33-00-07-01 на суму 736844825,50 грн, яка буде розглядатися Львівським окружним адміністративним судом та подальше представництво в судах апеляційної та касаційної інстанцій, зокрема але не обмежуючись, вчинити наступні дії: юридичний аналіз та розробка загальної стратегії, вивчення матеріалів справи, підготовка позовної заяви, інших процесуальних документів, подання позовної заяви про скасування податкових повідомлень-рішень, підготовка відповіді на відзив на поданий позов, підготовка та подання клопотань про залучення доказів, підготовка та подання письмових пояснень по справі, думок, підготовка та подання інших документів правового характеру при розгляді справи судом, у тому числі у суді апеляційної та касаційної інстанції, проведення аналізу судової практики, збір доказів, шляхом направлення адвокатських запитів, підготовка до судового розгляду справи, участь у судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами судової справи за поданим позовом, підготовка та подання заяви про надання доказів понесених судових витрат, підготовка та подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат по справі, клопотання про залучення доказів понесених судових витрат, виконання інших дій, що випливають зі змісту Договору та цієї Додаткової угоди.

Відповідно до Додаткової угоди від 01.05.2024 до Договору про надання правової допомоги №1491-ЗЭ від 01.07.2019 вартість послуг виконавця за супроводження судової справи у першій інстанції (включаючи підготовку позову, збір документів, подання процесуальних документів в суд, участь в судових засіданнях становить 0,10% від суми позову не залежно від результатів розгляду справи в суді першої інстанції. Також, згідно з умовами зазначеної вище Додаткової угоди, при отриманні судового рішення про задоволення позовних вимог клієнта повністю або частково, а також за умов скасування/відкликання/анулювання податкового повідомлення-рішення податковим органом під час розгляду справи в суді, Клієнт додатково сплачує Виконавцю гонорар успіху, що становить, зокрема 100 000,00 грн в суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 2.4. Додаткової угоди від 01.05.2024, детальний опис наданих послуг та загальна їх вартість (розмір гонорару) погоджується Сторонами у Звітах, після чого, в порядку визначеному Договором, зазначається в Актах приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до пункту 2.5. Додаткової угоди від 01.05.2024, крім оплати вартості послуг відповідно до цієї Додаткової угоди Клієнт компенсує документально підтверджені витрати (проїзні квитки, квитанції, чеки, ваучери про бронювання, тощо), фактично понесені Виконавцем для виконання Договору та цієї Додаткової угоди.

Відповідно до пункту 2.6. Додаткової угоди від 01.05.2024, оплата наданих Послуг та компенсація витрат здійснюється впродовж 60 календарних днів з моменту завершення розгляду справи в судах всіх інстанцій. на підставі погоджених та підписаних Сторонами Звітів.

Відповідно до Звіту від 25.11.2025 про надання правової допомоги за Додатковою угодою від 01.05.2024 до Договору про надання правової допомоги №1491-ЗЭ від 01.07.2019 надано правничу допомогу адвокатом Фролова-Гутарова І.А., а саме:

- юридичний аналіз матеріалів податкової перевірки (в розрізі податкового та галузевого законодавства);

- формування стратегії захисту (з урахуванням погляду на спірну ситуацію спеціалістів бухгалтерської служби та галузевих спеціалістів з питань експлуатації обладнання та трейдингових операцій);

- визначення засобів доказування (фінансова і податкова звітність, договірна документація, документи з аукціону, запити до профільного міністерства, звіти про дослідження цін на ринку, експертизи листи ДПС, судова практика, тощо);

- роз`яснення клієнту правової позиції по судовій справі та узгодження її з клієнтом;

- збір доказів по справі;

- підготовка та подання позовної заяви;

- підготовка апеляційної скарги на Ухвалу про повернення позову від 09.05.2024;

- підготовка Клопотання про долучення документів - епізод 2 (2019) від 26.09.2024

- підготовка Відповіді на відзив (в частині мораторію) від 27.09.2024р.;

- підготовка Клопотання про долучення документів - епізод 2 (2020) від 23.10.2024;

- підготовка Відповіді на відзив (по епізоду 1 на 6,3 млн.) від 25.10.2024р.;

- підготовка Заперечень позивача щодо виклику свідків від 09.11.2024р.;

- підготовка Пояснень Позивача щодо мораторію від 10.11.2024р.;

- підготовка Заяви про надання доказів понесених судових витрат від 10.11.2024 Підготовка Відповіді на відзив (по епізоду 2 на 414 млн.) від 24.11.2024р.;

- підготовка Додаткових пояснень Позивача на пояснення Відповідача 31.12.24 від 13.01.2025;

- підготовка Додаткових пояснень Позивача на пояснення Відповідача 12.02.25 від 15.02.2025;

- підготовка Пояснень Позивача щодо питань, які виникли в процесі розгляду справи по суті від 14.05.2025р.;

- підготовка Письмової думки Позивача по поясненнях Відповідача від 24.10.2025р.

- підготовка та подання Заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу;

- участь в судовому засіданні 30.09.2024;

- участь в судовому засіданні 28.10.2024;

- участь в судовому засіданні 11.11.2024;

- участь в судовому засіданні 25.11.2024;

- участь в судовому засіданні 15.01.2025;

- участь в судовому засіданні 17.02.2025;

- участь в судовому засіданні 09.04.2025;

- участь в судовому засіданні 30.04.2025;

- участь в судовому засіданні 12.05.2025;

- участь в судовому засіданні 02.06.2025;

- участь в судовому засіданні 23.06.2025;

- участь в судовому засіданні 07.07.2025;

- участь в судовому засіданні 04.08.2025;

- участь в судовому засіданні 27.10.2025;

- участь в судовому засіданні 10.11.2025;

- участь в судовому засіданні 24.11.2025.

Відповідно до даних Звіту: вартість послуг Адвокатського об`єднання «Перший Радник» за надану правничу допомогу, передбачена п. 2.1. Додаткової угоди від 01.05.2024 року до Договору, становить 736 844,83 грн., ПДВ 20 % - 147 368,97 грн., всього з урахуванням ПДВ - 884 213,80 грн (вісімсот вісімдесят чотири тисячі двісті тринадцять грн) 80 коп

гонорар успіху Адвокатського об`єднання «Перший Радник», передбачений п. 2.2. Додаткової угоди від 01.05.2024 року до Договору, становить 100 000,00 грн., ПДВ 20 % - 20 000,00 грн, всього з урахуванням ПДВ - 120 000,00 грн (сто двадцять тисяч гривень 00 коп.).

Також, в звіті погоджені додаткові витрати Виконавця, що понесені у відповідності до п. 2.5. Додаткової угоди від 01.05.2024 до Договору: витрати, пов`язані з пов`язані із прибуттям до суду, а саме з переїздом адвоката Фролової-Гутарової І.А. з м. Києва до м. Львова та з м. Львова до м. Києва, що підтверджується проїзними документами, в розмірі 24 388,46 грн без ПДВ та витрати на винайманням житла в м. Львів, що підтверджується ваучерами на проживання та листом від суб`єкта господарювання, що надає готельні послуги - 58 266,33 грн без ПДВ.

Так, за правилами частини першої статті 135 КАС України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Розмір витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, визначається вартістю квитків на залізничний, автомобільний, водний, повітряний транспорт або ж підтвердженою вартістю пального, необхідного для переїзду до суду власним автотранспортом.

Частина третя статті 139 КАС України встановлює, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно додатку до постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року № 590 витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її представникові, а також свідкам, спеціалістам, перекладачам та експертам не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Водночас, розмір витрат визначається вартістю квитків на залізничний, автомобільний, водний, повітряний транспорт або ж підтвердженою вартістю пального, необхідного для переїзду до суду власним автотранспортом.

Отже, розмір витрат, підтверджений вартістю квитків на залізничний транспорт, відноситься до складу судових витрат у разі переїзду до іншого населеного пункту.

Як видно зі змісту заяви про стягнення cудових витрат, представник позивача вважає, що відшкодуванню підлягають витрати, пов`язані з прибуттям до суду, а саме з переїздом адвоката Фролової-Гутарової І.А. з м. Києва до м. Львова та з м. Львова до м. Києва, що підтверджується проїзними документами, в розмірі 24 388,46 грн без ПДВ та витрати на винайманням житла в м. Львів, що підтверджується ваучерами на проживання та листом від суб`єкта господарювання, що надає готельні послуги - 58 266,33 грн без ПДВ.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з прибуттям до суду представником позивача надано до суду: копії квитків залізничного транспорту, а саме посадкові документи на 29.09.2024 вартістю 520,90 грн, 30.09.24 вартістю 613,97 грн, 27.10.2024 вартістю 477,61 грн, 28.10.2024 вартістю 661,41 грн, 10.11.2024 вартістю 432,83 грн, 11.11.2024 вартістю 396,20 грн, 24.11.2024 вартістю 477,61 грн, 25.11.2024 вартістю 436,90 грн, 14.01.2025 вартістю 673,27 грн, 15.01.2025 вартістю 616,94 грн, 16.02.2025 вартістю 666,88 грн, 17.02.2025 вартістю 666,88 грн, 08.04.2025 вартістю 714,26 грн, 09.04.2025 вартістю 653,84 грн, 29.04.2025 вартістю 720,19 грн, 30.04.2025 вартістю 659,17 грн, 11.05.2025 вартістю 708,33грн, 12.05.2025 вартістю 708,33 грн, 01.06.2025 вартістю 544,54 грн, 02.06.2025 вартістю 743,88грн, 22.06.2025 вартістю 1795,62 грн, 23.06.2025 вартістю 743,88 грн, 06.07.2025 вартістю 544,54 грн, 08.07.2025 вартістю 648,03 грн, 27.10.2025 вартістю 660,95 грн, 09.11.2025 вартістю 1580,30 грн, 10.11.2025 вартістю 1580,30 грн, 23.11.2025 вартістю 1580,30 грн, 24.11.2025 вартістю 1580,30 грн.

Загальна вартість витрат, пов`язаних з прибуттям до суду склала 24388,46 грн.

На підтвердження понесених витрат щодо винайму житла в м. Львів представником позивача додано ваучери на проживання Optima Collection Медіваль на 29.09.2024 загальна вартість 4654,65 грн, на 27.10.2024 загальна вартість 5877,00 грн, на 10.11.2024 загальна вартість 2630,89 грн, на 24.11.2024 загальна вартість 4675,00 грн, на 14.01.2025 загальна вартість 2630,89, на 16.02.2025 загальна вартість 2630,89, на 08.04.2025 загальна вартість 2285,00 грн, на 29.04.2025 загальна вартість 2137,00 грн, на 11.05.2025 загальна вартість 2468,00 грн, на 01.06.2025 загальна вартість 5609,50 грн, на 22.06.2025 загальна вартість 2815,01 грн, на 03.08.2025, на 26.10.2025 загальна вартість 3678,00 грн, на 09.11.2025 загальна вартість 2682,00 грн.

Також, на підтвердження понесених витрат щодо винайму житла в м. Львів представником позивача долучено лист від суб`єкта господарювання Optima Hotels&Resorts від 05.11.2025 про надані послуги ОСОБА_1 .

У частині шостій статті 134 КАС України встановлено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд вказує на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Враховуючи складність справи, обсяг доказового матеріалу, суд вважає, що витрати на надання правової допомоги у розмірі 870000,00 грн та витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту у розмірі 24 388,46 грн, а також найманням житла у розмірі 58 266,33 грн не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій виклав правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Вказаний висновок Верховного Суду у відповідності до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд враховує під час вирішення такого питання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі East/WestAllianceLimited проти України, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту, а також найманням житла, яку позивач просить стягнути за рахунок суб`єктів владних повноважень, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Таким чином, заявлені позивачем до відшкодування 870000,00 грн витрат на правничу допомогу, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту у розмірі 24 388,46 грн, а також найманням житла у розмірі 58 266,33 грн є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн та за витрати пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту, а також наймом житла на загальну суму 27972 грн за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Щодо відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 3 028,00 грн за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення позову.

Суд встановив, що позивач оскаржував в апеляційному порядку ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 про повернення позовної заяви у справі №380/9654/24.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалюючи постанову від 19.07.2024 задовольнив апеляційну скаргу позивача, порте не вирішив питання розподілу судових витрат.

На підтвердження сплати судового збору за апеляційну скаргу, представник позивача надала платіжну інструкцію від 15.05.2024 № 3485674.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частин першої, третьої статті132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відтак, з урахуванням того, що Восьмим апеляційним адміністративним судом не вирішено питання стягнення на користь позивача (апелянта), витрат по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн, суд дійшов висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, витрат по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Щодо витрат на проведення судової експертизи в розмірі 150 000,00 грн (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) та витрати на проведення дослідження рівня цін на ринку електричної енергії України за період липень 2019 - квітень 2020 в розмірі 135 000,00 грн (сто тридцять п`ять тисяч гривень 00 коп.).

Відповідно до частини третьої - восьмої статті 137 КАС України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

У випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Частини перша - третя статті 101 КАС України. Вимоги до висновку експерта:

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Частини перша, шоста, сьома статті 104 КАС України. Проведення експертизи на замовлення учасників справи:

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має такі самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Відповідно до частини перша стаття 106 КАС України експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться на замовлення учасника справи.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 137 КАС України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Учасниками справи є, зокрема, сторони, треті особи (частина перша статті 42 КАС України). Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (частина перша статті 46 КАС України).

Таким чином КАС України встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Суд встановив, що представником позивача до матеріалів справи долучено Висновок експерта №03/04-24 за результатами проведення судової економічної експертизи від 30.05.2024 та Звіт за результатами дослідження рівня цін на ринку електричної енергії України за період липень 2019 - квітень 2020.

Оскільки в межах спірних правовідносин замовлення експертизи, отримання експертного висновку та Звіту за результатами дослідження рівня цін на ринку електричної енергії України за період липень 2019 - квітень 2020 відбулося за ініціативою позивача, а не суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування останньому витрат на підготовку експертного висновку та дослідження рівня цін на ринку електричної енергії України за період липень 2019 - квітень 2020.

Також, висновок експерта №03/04-24 за результатами проведення судової економічної експертизи та дослідження рівня цін на ринку електричної енергії України за період липень 2019 - квітень 2020 як і надання судом оцінки цим доказам, не доводять того, що понесені відповідачем витрати були необхідними (неминучими).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку висновку, що витрати на проведення судової експертизи стягненню не підлягають.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення. Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків слід стягнути необхідно стягнути витрати на правову допомогу та інших витрат по справі на загальну суму 41000 грн, з яких витрати на професійну правничу допомог - 10000,00 грн, витрати пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту, а також наймом житла на загальну суму 27972 грн та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 132, 134, 135, 137, 139, 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Акціонерного товариства ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Стягнути із Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби України по роботі з великим платниками податків (, місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Акціонерного товариства ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО (, місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Козельницька, буд. 15) судові витрати на правову допомогу та інших витрат по справі на загальну суму 41000 (сорок одна тисяча) грн 00 коп.

У задоволенні інших вимог відмовити повністю.

Додаткове судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст додаткового рішення виготовлено 19.12.2025.

Суддя Мричко Н.І.