Справа № 520/26245/25
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 р. Справа № 520/26245/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., м. Харків, повний текст складено 09.10.25 по справі № 520/26245/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДСНС України в Харківській області (далі по тексту ГУ ДСНС в Харківській області, відповідач), у якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДСНС України в Харківській області щодо зменшення розміру премії в довідці станом на 01 січня 2023 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у справі № 520/23056/23;

- зобов`язати Головне управління ДСНС України в Харківській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у справі № 520/23056/23, довідку про розмір грошового забезпечення за посадою ОСОБА_1 або прирівняною посадою станом на 01.01.2023 з визначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт із зазначенням премії в розмірі 374% перерахованого посадового окладу за січень 2023 року, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2023;

- стягнути на користь позивача сплачений судовий збір.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 у справі № 520/26245/25 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставини, що мають значення для справи, обмеження позивача у доступі до правосуддя, порушення норм процесуального права., просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 року у справі № 520/26245/25 про повернення позовної заяви, з направленням справи до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про помилковість висновків суду щодо наявності факту зловживання процесуальними правами з боку позивача оскільки у даному випадку, суд першої інстанції до такого зловживання фактично відніс законне право позивача, визначене частиною 8 статті 169 КАС України, на повторне звернення до суду після повернення первинно поданого позову.

Пояснив, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 у справі № 520/22229/25 внаслідок невиконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху було повернуто позов ОСОБА_1 , однак на момент повторного звернення до суду з позовом у справі № 520/26245/25 у провадженні Харківського окружного адміністративного суду чи іншого суду, були відсутні інші справи, окрім вказаної, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет та, з тих самих підстав, що виключало можливість повернення вказаного позову.

Стверджував, що тільки у разі одночасного перебування у провадженні суду декількох однакових справ, подання подальших однакових позовів (окрім самого першого) вважається зловживанням правами, водночас, невиконання вимог ухвали про залишення позову без руху у справі № 520/22229/25 спричиняє лише один вид процесуальних наслідків, який передбачено пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України, за яким, позовна заява повертається позивачеві, а саме, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що за даними програми «Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)» представник позивача 19.08.2025 вже подавав до суду позов аналогічного змісту з аналогічними вимогами до того ж самого відповідача, якому присвоєно номер 520/22229/25 та який ухвалою судді був повернутий позивачу у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви.

Позовна заява, якій присвоєно номер № 520/26245/25, надійшла до суду в другий раз та за протоколом автоматизованого розподілу від 02.10.2025 була передана до провадження судді.

Отже, за висновком суду першої інстанції, представником позивача протягом періоду з 19.08.2025 по 02.10.2025 подано до суду дві аналогічні позовні заяви, обґрунтовані порушенням прав позивача з одних і тих самих підстав, тобто, підстави та предмет позову у справах № 520/22229/25 та № 520/26245/25 є аналогічними.

Також, судом встановлено, що як до позовної заяви у справі № 520/22229/25 так і до даної позовної заяви у справі № 520/26245/25 представником позивача не додано квитанцію про сплату судового збору. При цьому, в тексті позовних заяв представником позивача зазначається про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у вигляді судового збору, тобто представник позивача обізнаний про необхідність сплати судового збору за подання позову до суду.

Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з наявності ознак зловживання процесуальними правами з боку позивача при зверненні до суду з цим позовом, оскільки дії представника позивача спрямовані на маніпулювання автоматизованим розподілом справ, а невиконання очевидних процесуальних обов`язків свідчить про перешкоджання здійсненню правосуддя у порядку, визначеному процесуальним законом.

Надаючи правову оцінку правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права щодо встановлених обставин справи, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з протиправними, переконання позивача, діями Головного управління ДСНС України в Харківській області щодо зменшення розміру премії в довідці станом на 01 січня 2023 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у справі № 520/23056/23.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Приписами частини 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу (пункт 3); належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності (пункт 4); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом (пункт 6).

Статтею 169 КАС України визначено підстави повернення позовної заяви позивачеві, зокрема пункт 5 частини 4 передбачає повернення поданої заяви у разі подання позивачем до цього самого суду іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Таким чином, статті 169 та 172 КАС України визначають певний алгоритм дій суду першої інстанції на стадії відкриття провадження по справі, якого він повинен чітко дотримуватися.

Проаналізувавши положення згаданих статей, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції може відповідно до пункту 5 статті 169 КАС України повернути позовну заяву тільки у випадку фактичного перебування у провадженні одного суду двох або більше позовів з тим самим предметом та з однакових підстав за відсутності по одному з них ухвали про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Колегією суддів встановлено та не заперечується позивачем, що ОСОБА_1 , у справі № 520/22229/25, вже звертався до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДСНС України в Харківській області щодо зменшення розміру премії в довідці станом на 01 січня 2023 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у справі № 520/23056/23;

- зобов`язати Головне управління ДСНС України в Харківській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у справі № 520/23056/23, довідку про розмір грошового забезпечення за посадою ОСОБА_1 або прирівняною посадою станом на 01.01.2023 з визначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт з зазначенням премії в розмірі 374% перерахованого посадового окладу за січень 2023 року, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2023.

Тобто, дійсно з аналогічних підстав, що і у справі № 520/26245/25, що розглядається.

Разом з цим, слід зазначити, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2025 по справі № 520/22229/25 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, оскільки адміністративний позов не оформлено у відповідності до вимог статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з не усуненням позивачем недоліків, зазначених в ухвалі суду від 22.08.2025 по справі № 520/22229/25, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Скориставшись наданим процесуальним законом правом на повторне звернення до суду, 02.10.2025 ОСОБА_1 за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав до Харківського окружного адміністративного суду позов до ГУ ДСНС України в Харківській області з вищенаведених підстав у межах справи № 520/26245/25.

З наведеного вбачається, що станом на 02.10.2025 (дата повторного звернення позивача з цим позовом) у провадженні Харківського окружного адміністративного суду були відсутні інші справи, окрім вказаної, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет та, з тих самих підстав, оскільки ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було повернуто позивачу.

Іншого, оскаржуваною ухвалою не встановлено.

А відтак, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі приписів пункту 5 частини 4 статті 169 КАС України є помилковим.

Щодо наявності з боку позивача ознак зловживання процесуальними правами, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Питання неприпустимості зловживання процесуальними правами врегульовано статтею 45 КАС України, згідно частини другої якої визначено, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Виходячи з системного аналізу вказаної правової норми, на законодавчому рівні зловживанням процесуальними правами може бути звернення до суду зі скаргою, заявою чи клопотанням з метою, що суперечить правовим принципам верховенства права, змагальності сторін, не відповідає безпосередньо меті захисту порушених чи оспорюваних прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача.

Колегія суддів наголошує, оскільки зловживання процесуальними правами є суб`єктивним й оціночним поняттям, висновок суду з вказаного питання повинен ґрунтуватися на доказах, якими беззаперечно підтверджується умисне та недобросовісне користування позивачем своїм процесуальним правом у спосіб, який суперечить завданню адміністративного судочинства, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яким неодноразово вказувалося, що: під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисної, несумлінної поведінки учасників процесу, що знаходить своє вираження у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести; використання наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації прав інших учасників провадження; перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ; необґрунтоване перевантаження роботи суду; а ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на затягування розгляду справи, створення перешкод іншим учасникам процесу.

Зокрема, вказана правова позиція викладалася у постановах: від 08.05.2018 по справі № 910/1873/17, від 22.05.2019 по справі № 234/3341/15-ц, від 30.11.2020 по справі № 806/1943/18, та інш.

Тобто, задля визначення дій позивача (його представника) як зловживання процесуальними правами, судом мають бути встановлені винні процесуальні дії, які здійснені вочевидь з корисливим або особистим мотивом, та використані на шкоду правам, обов`язкам і інтересам інших осіб, які приймають участь у справі. Якщо суддя вважає певну дію позивача зловживанням, це має бути належним чином обґрунтовано та мотивовано у відповідному процесуальному документі, яким у даному випадку є ухвала від 09.10.2025, що оскаржується представником позивача в апеляційному порядку.

Проте, судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не описано, та відповідно не встановлено обставин, які б свідчили про відсутність у позивача наміру вирішити реально існуючий, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду, отже, і не встановлено обставин, які б свідчили про зловживання позивачем та його представником своїми процесуальними правами, або використання ними свого суб`єктивного права на шкоду правам інших осіб.

Суд, в оскаржуваній ухвалі зазначає про наявність у діях представника позивача ознак маніпуляції автоматизованим розподілом справ через те, що замість виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху у справі № 520/22229/25, він повторно подав позов до суду у справі №520/26245/25.

Разом з цим, у спірному випадку слід відмежовувати право позивача на повторне звернення до суду, яке, передбачено частиною 8 статті 169 КАС України від зловживанням правами в порядку пункту 2 частини 2 статті 45 КАС України, оскільки процесуальним законом не передбачено такий вид відповідальності за невиконання вимог суду, у разі залишення позову без руху, як сприйняття повторного звернення в якості зловживання правами. Натомість, позивач наділений правом, у разі повернення позову за підстав, передбачених частиною 4 статті 169 КАС України, повторно звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Однак, судом першої інстанції вказані норми процесуального права не враховано та не дотримано, а відтак, підстави для повернення позову ОСОБА_1 у спірних правовідносинах з мотивів та обґрунтувань, викладених в ухвалі суду від 09.10.2025, були відсутні, а тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина 1 статті 312 КАС України).

Відповідно до частини 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (статті 320 КАС України).

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч.4 ст.241, ст.ст.242, 243, 250, 308, 311, 312, 315, 317, 320 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 по справі № 520/26245/25 - скасувати.

Справу № 520/26245/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДСНС України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Я.М. Макаренко О.А. Спаскін