Справа № 340/3958/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
19 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 340/3958/25
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року (суддя Момонт Г.М.) у справі №340/3958/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року задоволено позов ОСОБА_1 та:

визнано протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо застосування з 01 січня 2025 року понижуючих коефіцієнтів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану при виплаті пенсії ОСОБА_1 пенсії із обмеженням її максимальним розміром;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-а, ) здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) починаючи з 01 січня 2025 року пенсію без обмеження максимальним розміром та без застосування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України Про державний бюджет України на 2025 рік та постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 р. Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану, нараховану на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 листопада 2017 року у справі №404/6861/17, у щомісячному розмірі 29 491,40 грн, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області клопотало про зупинення провадження у справі до набрання чинності рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/2229/25 та залучення до участі у справі Міністерства соціальної політики України () в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Дослідивши вказані клопотання відповідача, суд апеляційної інстанції вважає за

необхідне зазначити таке.

Так, предметом спору у справі № 320/2229/25 є абзац 1 пункту 1 Постанови Кабінету міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» в частині застосування до осіб, яким пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», коефіцієнтів до відповідних сум перевищення пенсії, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність

Пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України встановлено, що суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом частин першої-третьої статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Колегія суддів враховує, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції чи законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19; постанова Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 520/2098/19).

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що розгляд цієї справи об`єктивно можливий без зупинення провадження у справі, оскільки у випадку встановлення того, що положення постанови Кабінету міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» не відповідають нормам Конституції та законів України, суд вправі не застосовувати вказану Постанову № 1 навіть з урахуванням того, що станом на цей час вона є чинною, а отже відсутні правові підстави для зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/2229/25.

Стосовно залучення у справу Міністерства соціальної політики України () в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Так, в адміністративному судочинстві з метою залучення до справи осіб, чиїх прав та обов`язків може стосуватися судове рішення, та з метою більш повного та всебічного з`ясування обставин у справі, діє інститут третьої особи.

Відповідно до статті 49 КАС треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Апеляційний суд зазначає, що інститут третьої особи спрямований на створення умов для захисту прав, свобод та інтересів такої особи, які можуть бути порушені при вирішенні спору між позивачем і відповідачем за відсутності третьої особи. Участь третьої особи сприяє всебічному розгляду справи, зібранню більшої кількості доказів, правильному вирішенню справи, запобігає ситуації, коли у справах з одних правовідносин ухвалюються протилежні за змістом рішення.

Аналіз процесуальних норм свідчить також про те, що єдиною підставою для залучення до участі у справі третіх осіб є встановлення фактів про те, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі.

Колегія суддів зауважує, що суд перевіряє правомірність рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень щодо конкретної особи та у конкретних публічних правовідносинах.

Як свідчать матеріали справи, публічно-правовий спір виник між сторонами позивачем та пенсійним органом - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, ці відносини є двосторонніми, інші особи не є учасниками цих правовідносин.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача стосовно залучення у справу Міністерства соціальної політики України () в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 236, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зупинення провадження у справі №340/3958/25 до набрання чинності рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/2229/25 та залучення до участі у справі №340/3075/25 Міністерства соціальної політики України () в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвала суду набирає законної сили з дати підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, які визначені ст..329 КАС України.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров