Справа № 560/16458/24
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/16458/24 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

19 грудня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не прийняття до розгляду рапорту ОСОБА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 щодо звільнення з військової служби відповідно до пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю ІІ групи;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю ІІ групи.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.01.2025 позов задоволено частково.

Визнано протиправними підстави відмови, наведені військовою частиною НОМЕР_1 у листах - відповідях від 04.11.2024 та від 20.11.2024, наданих на рапорти про звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю ІІ групи.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 призваний на військову службу до лав Збройних Сил України, яку проходить у військовій частині НОМЕР_1 .

Позивач 08.10.2024 звернувся з рапортом на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 з проханням клопотати перед вищим керівництвом про його звільнення з військової служби на підставі п.п "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-Х.

До рапорту ОСОБА_1 надав такі документи: нотаріально завірена копія паспорта громадянки України ОСОБА_2 , нотаріально завірена копія РНОКПП ОСОБА_2 , нотаріально завірена копія заяви про призначення пенсії, нотаріально завірена копія виписки №05305, нотаріально завірена копія протоколу магнітно - резонансної томографії №24939, нотаріально завірена копія висновку ЛКК №922, нотаріально завірена копія довідки МСЕК серії 12 ААГ №919869, завірена копія ід-картки ОСОБА_1 , завірена копія військового квитка серії НОМЕР_2 , завірена копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

За наслідками розгляду рапорту відповідач 04.11.2024 надав відповідний висновок. Згідно з висновком юридичної служби, вказано, що військовослужбовець ОСОБА_1 разом із рапортом про звільнення не надав належних документів про те, що його дружина ОСОБА_2 є особою з інвалідністю та потребує саме постійного догляду, а також не надав підтверджуючих документів щодо здійснення постійного догляду за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи (в розумінні абзацу 11 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"), тому рапорт про звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби на підставі абзацу 11 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а саме: необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи, не підлягає погодженню. На підставі викладеного, військовослужбовець ОСОБА_1 на даний час не має підстав для звільнення з військової служби, в зв`язку з чим рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 про звільнення його з військової служби слід залишити без реалізації. З даним висновком позивач ознайомлений 08.11.2024.

Позивач 01.11.2024 повторно звернувся з рапортом на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 з проханням клопотати перед вищим керівництвом про його звільнення з військової служби на підставі п.п "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-Х.

До рапорту ОСОБА_1 надав такі документи: нотаріально завірена копія паспорта громадянки України ОСОБА_2 , нотаріально завірена копія РНОКПП ОСОБА_2 , нотаріально завірена копія заяви про призначення пенсії, нотаріально завірена копія виписки №05305, нотаріально завірена копія протоколу магнітно - резонансної томографії №24939, нотаріально завірена копія висновку ЛКК №922, нотаріально завірена копія довідки МСЕК серії 12 ААГ №919869, завірена копія ід-картки ОСОБА_1 , завірена копія військового квитка серії НОМЕР_2 , завірена копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

За наслідками розгляду рапорту відповідач 20.11.2024 надав відповідний висновок. Згідно з висновком юридичної служби, вказано, що військовослужбовець ОСОБА_1 разом із рапортом про звільнення не надав належних документів про те, що його дружина ОСОБА_2 є особою з інвалідністю та потребує саме постійного догляду, а також не надав підтверджуючих документів щодо здійснення постійного догляду за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи (в розумінні абзацу 11 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"), тому рапорт про звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби на підставі абзацу 11 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а саме: необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи, не підлягає погодженню. На підставі викладеного, військовослужбовець ОСОБА_1 на даний час не має підстав для звільнення з військової служби, в зв`язку з чим рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 про звільнення його з військової служби слід залишити без реалізації. З даним висновком позивач ознайомлений 20.11.2024.

Вважаючи, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції досліджуючи підстави для звільнення військовослужбовця з військової служби за підпунктом «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону № 2232-XII, звернув увагу на неузгодженість термінів, визначених нормативно-правовими актами стосовно питання, яким документом підтверджується необхідність здійснення постійного/стороннього догляду та який орган має право видавати цей документ.

З матеріалів справи встановлено, що згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №919869 від 09.09.2024 ОСОБА_2 встановлена ІІ група інвалідності до 01.10.2027, причина інвалідності загальне захворювання, визначені протипоказання важкої фізичної праці.

Згідно з висновком №922 КНП "Центр первинної медичної допомоги Хмельницького району" від 04.10.2024 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, ОСОБА_2 рекомендоване отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Висновок дійсний до 04.10.2025, підписаний та завірений печатками членів комісії КНП "Центр первинної медичної допомоги Хмельницького району" та містить посилання на те, що він виданий за формою, яка визначена МОЗ України.

Інших критеріїв невідповідності рапорту та доданих документів позивача вимогам законодавства відповідачем не визначено; не встановлено таких і судом.

Зважаючи на це, суд дійшов висновку, що підстави відмови, наведені відповідачем у листах - відповідях від 04.11.2024 та від 20.11.2024 на рапорти, не є обґрунтованими.

Враховуючи обсяг наданих позивачем документів, приписи законодавства, доводи сторін, а також те, що інших критеріїв невідповідності рапорту та доданих документів позивача вимогам законодавства відповідачем не визначено, суд вважав за необхідне зобов`язати відповідача прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю ІІ групи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Згідно з частинами другою, четвертою статті 2 Закону проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. п. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Згідно з п. 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі по тексту - Положення № 1153/2008) військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Згідно з пунктом 242 Положення №1153/2008 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Пункт 14.10 розділу XIV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, передбачає, що документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби.

Згідно з пунктом 9 розділу III Порядку №531 розгляд рапорту військовослужбовця у паперовому вигляді всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється:

1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин;

2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.

За приписами підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону № 2232-XII у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" №3633-IX від 11.04.2024, під час проведення мобілізації та дії воєнного стану контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Відповідно до абзацу 10 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, позивач 08.10.2024 звернувся з рапортом на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 з проханням клопотати перед вищим керівництвом про його звільнення з військової служби на підставі п.п "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-Х.

До рапорту ОСОБА_1 надав такі документи: нотаріально завірена копія паспорта громадянки України ОСОБА_2 , нотаріально завірена копія РНОКПП ОСОБА_2 , нотаріально завірена копія заяви про призначення пенсії, нотаріально завірена копія виписки №05305, нотаріально завірена копія протоколу магнітно - резонансної томографії №24939, нотаріально завірена копія висновку ЛКК №922, нотаріально завірена копія довідки МСЕК серії 12 ААГ №919869, завірена копія ід-картки ОСОБА_1 , завірена копія військового квитка серії НОМЕР_2 , завірена копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

Позивач 01.11.2024 повторно звернувся з рапортом на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 з проханням клопотати перед вищим керівництвом про його звільнення з військової служби на підставі п.п "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-Х.

До рапорту ОСОБА_1 надав такі документи: нотаріально завірена копія паспорта громадянки України ОСОБА_2 , нотаріально завірена копія РНОКПП ОСОБА_2 , нотаріально завірена копія заяви про призначення пенсії, нотаріально завірена копія виписки №05305, нотаріально завірена копія протоколу магнітно - резонансної томографії №24939, нотаріально завірена копія висновку ЛКК №922, нотаріально завірена копія довідки МСЕК серії 12 ААГ №919869, завірена копія ід-картки ОСОБА_1 , завірена копія військового квитка серії НОМЕР_2 , завірена копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

Згідно з п. 3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 №1317, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Пункт 4 Положення №1317 передбачає, що медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії. За приписами підпункту 1 пункту 11 Положення № 1317 міські, міжрайонні, районні комісії визначають: ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків; потребу осіб з інвалідністю у забезпеченні їх технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань, а також з урахуванням соціальних критеріїв; потребу осіб з інвалідністю, потерпілих від нещасного випадку на виробництві, із стійкою втратою працездатності у медичній та соціальній допомозі, в тому числі у додатковому харчуванні, ліках, спеціальному медичному, постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування; ступінь стійкого обмеження життєдіяльності хворих для направлення їх у стаціонарні відділення центрів соціального обслуговування; причини смерті особи з інвалідністю або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений комісією у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім`ї померлого; медичні показання на право одержання особами з інвалідністю автомобіля і протипоказання до керування ним.

У наведеному переліку прав та обов`язків медико-соціальної експертної комісії поняття «постійного догляду» відсутнє. Поняття «сторонній догляд» не є тотожним поняттю «постійний догляд», адже перше вказує на те, ким надається/здійснюється догляд, а друге - коли/протягом якого часу надається такий догляд. Водночас, «постійний догляд» - це безперервний догляд, який надається особі, що не здатна до самообслуговування, догляд, який надається без будь-якого часового обмеження, тобто постійно.

Відповідно до Порядку організації експертизи тимчасової втрати працездатності, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.04.2008 за №189, при лікувально-профілактичних закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, утворюються ЛКК (пункт 1 розділу III).

За приписами пункту 3 розділу ІІІ цього Порядку до основних завдань ЛКК належить: 1) видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність особи, відповідно до вимог пункту 4 розділу IV цього Порядку; 2) здійснення направлення хворих на огляд та обстеження до МСЕК для встановлення інвалідності; 3) надання до МСЕК документів хворого, направленого на огляд та обстеження; 4) вжиття заходів щодо перевірки та усунення недоліків у суб`єкта господарювання, що були виявлені Фондом соціального страхування України за результатом перевірки обґрунтованості медичних висновків про тимчасову непрацездатність (у разі звернення керівника суб`єкта господарювання).

Пунктом 4 розділу ІV Порядку передбачено, що ЛКК видає такі документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність особи: 1) форму рішення для встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювання з умовами праці, відповідно до вимог, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 за №337 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві»; 2) висновки або рекомендації щодо догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, а в разі, коли дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), - до досягнення дитиною 16-річного віку.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 за №407 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я» затверджено Інструкцію щодо заповнення форми первинної облікової документації №080-4/о «Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі». Згідно з пунктами 2, 3 цієї Інструкції такий висновок надається закладами охорони здоров`я усіх рівнів надання медичної допомоги; висновок заповнюється членами лікарської комісії на підставі заповненої лікарем загальної практики-сімейної медицини форми первинної облікової документації №025/о «Медична карта амбулаторного хворого №__», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 за №110, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.04.2012 за № 661/20974.

Також, повноваження ЛКК визначені в Наказі Міністерства охорони здоров`я України 31.07.2013 за №667 «Про затвердження форми висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу та Інструкції про порядок його надання». Так, у затвердженій вказаним наказом Інструкції мова йде про те, що висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу видається лікарською консультативною комісією закладу охорони здоров`я за місцем проживання чи реєстрації особи з інвалідністю (пункт 1). Висновок ЛКК надається особі, що звернулася із заявою, згідно з формою бланка, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 31.07.2013 за №667, за підписами членів ЛКК, завіреними печаткою закладу охорони здоров`я, у структурі якого перебуває ЛКК (пункт 8).

Аналізуючи повноваження медико-соціальної експертної комісії, передбачені Положенням №1317, є підстави для висновку, що вона визначає потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі особам з інвалідністю, а також особам, яким визначена ступінь втрати професійної працездатності.

При цьому, такий висновок не заперечує можливість особи з інвалідністю, звернувшись та відповідно пройшовши огляд ЛКК, отримати відповідний висновок за наявності медичних показань.

ЛКК закладу охорони здоров`я мають право приймати, зокрема: 1) висновок або рекомендації щодо догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, а в разі, коли дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), - до досягнення дитиною 16-річного віку; 2) висновок про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (за формою №080-4/о), з рекомендаціями щодо отримання відповідних послуг; 3) висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціального послуги з догляду на непрофесійній основі (за формою №080-2/о), з рекомендаціями щодо отримання відповідних послуг; 4) висновок щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу за формою бланка, затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 31.07.2013 за №667.

Такий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 21.02.2024 у справі №120/1909/23 та від 13.06.2024 №520/21316/23 за подібних обставин справи, суті спору і правового регулювання.

З матеріалів справи встановлено, що згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №919869 від 09.09.2024 ОСОБА_2 встановлена ІІ група інвалідності до 01.10.2027, причина інвалідності загальне захворювання, визначені протипоказання важкої фізичної праці.

Згідно з висновком №922 КНП "Центр первинної медичної допомоги Хмельницького району" від 04.10.2024 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, ОСОБА_2 рекомендоване отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Висновок дійсний до 04.10.2025, підписаний та завірений печатками членів комісії КНП "Центр первинної медичної допомоги Хмельницького району" та містить посилання на те, що він виданий за формою, яка визначена МОЗ України.

На думку колегії суддів, такий висновок та рішення можуть вважатися такими, що підтверджують необхідність постійного догляду, оскільки містять підтвердження про постійний догляд.

Також, Постанова Верховного Суду від 21.02.2024 у справі №120/1909/23 роз`яснює, що поняття «постійний догляд» передбачає безперервний догляд, який надається особі, що не здатна до самообслуговування, догляд, який надається без будь-якого часового обмеження, суцільним порядком.

Зважаючи на це, підстави відмови, наведені відповідачем у листах - відповідях від 04.11.2024 та від 20.11.2024 на рапорти, не є обґрунтованими.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправними підстави відмови, наведені військовою частиною НОМЕР_1 у листах - відповідях від 04.11.2024 та від 20.11.2024, наданих на рапорти про звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

З огляду на обставини цієї справи, враховуючи обсяг наданих позивачем документів, приписи законодавства, доводи сторін, а також те, що інших критеріїв невідповідності рапорту та доданих документів позивача вимогам законодавства відповідачем не визначено, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю ІІ групи.

В даному випадку доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.