Справа № 380/11174/24
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/11174/24 пров. № А/857/29238/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

судді-доповідача: Судової-Хомюк Н.М.,

суддів: Глушка І.В., Затолочного В.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року у справі № 380/11174/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій,

суддя у І інстанції Морська Г.М.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складення повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі також відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №16 від 20.03.2024 року в частині призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 50% суддівської винагороди судді (заробітної плати);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 28 грудня 2023 року, встановивши його у розмірі 52 відсотки суддівської винагороди судді (заробітної плати), згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 від 08.01.2024 року №02-20/2/2024, наданого Бродівським районним судом Львівської області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок і виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 28.12.2023 року у розмірі 52 відсотки суддівської винагороди судді (заробітної плати), згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 від 08.01.2024 року.№02- 20/2/2024, наданого Бродівським районним судом Львівської області, з урахуванням раніше виплачених сум.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Вищої ради правосуддя від 26.12.2023 ОСОБА_1 звільнена з посади судді Бродівського районного суду Львівської області. 08.01.2024 позивач вернулася до відповідача із заявою про призначення довічного грошового утримання судді у відставці. Зауважує, що під час первинного призначення довічного грошового утримання судді у відставці, пенсійний орган неправомірно визначив стаж на посаді судді 18 років 08 місяців 27 дні, оскільки фактично її спеціальний стаж становить 21 рік 08 місяців 27 дні. Позивач відмічає, що внаслідок не зарахування відповідачем до стажу роботи спірних періодів, пенсійний орган визначив відсоток її щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 50% суддівської винагороди, у той час, як позивач має право на 52% розміру суддівської винагороди.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 20.03.2024 №16 в частині обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016; ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) весь стаж на посаді судді, що дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання - всього 21 рік 9 місяців 10 днів, та провести позивачу з 28.12.2023 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 52 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 (ода тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду спеціаліста першої категорії Бродівського районного управління юстиції Львівської області, чинним законодавством не передбачено.

Зазначає, що згідно матеріалів електронної пенсійної справи розмір довічного грошового утримання становить 50 % грошового утримання судді без обмеження його граничного розміру з 28.12.2023 при страховому стажі роботи 34 роки 01 місяць 13 днів, з них на посаді судді (обчислений з 01.04.2005 по 27.12.2023) - 18 років 08 місяців 27 днів.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження згідно положень статті 311 КАС України.

Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26.12.2023 Вища рада правосуддя ухвалила рішення №1419/о/15-23 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Бродівського районного суду Львівської області у зв`язку з поданням заяви про відставку», яким звільнила ОСОБА_1 з посади судді Бродівського районного суду Львівської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

У рішенні від 26.12.2023 №1419/о/15-23 Вища рада правосуддя встановила, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає йому право на відставку, підлягають зарахуванню:

- стаж роботи на посаді судді - 18 років 9 місяців 10 днів;

- стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 3 роки.

Загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , що дає їй право на відставку, становить 21 рік 9 місяців 10 днів.

04.01.2024 Бродівський районний суд Львівської області видав ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №11, а також Розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 від 08.01.2024 №02-20/2/2024, згідно із яким відповідний стаж становить 21 рік 8 місяців 27 днів, у тому числі:

- спеціаліст першої категорії Бродівського районного управління юстиції Львівської області 3 роки;

- суддя, голова Бродівського районного суду Львівської області 18 років 08 місяців 27 дні.

Головне управління ПФУ у Львівській області призначило ОСОБА_1 з 28.12.2023 щомісячне довічне грошове утримання судді у розмірі 50% суддівської винагороди, обчисливши спеціальний стаж, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді роботи на посаді судді в розмірі 18 років 08 місяців 27 дні.

19.04.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії.

Головне управління ПФУ у Львівській області у листі-відповіді від 06.05.2024 № 12421-12458/Б-52/8-1300/24 зазначило, що з 28.12.2023 призначено довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону 1402. Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці було обчислене при страховому стажі роботи 34 роки 01 місяць 10 днів, в т. ч. 22 роки 02 місяці 03 дні - робота суддею. Згідно з довідкою про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 04.01.2024 №11, виданою Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Львівській області, розмір щомісячного довічного грошового утримання складав 61294, 32 грн. (113508,00 грн. х 54% грошового утримання судді). Проте, з урахуванням рішення Вищої ради правосуддя України від 26.12.2023 №1419/0/15-23, стаж роботи позивачки на посаді судді складає 18 років 08 місяців 27 днів. Оскільки, в довідці від 04.01.2024 №11 невірно вказано розрахунок стажу за період з 26.10.2001 по 31.03.2003, рішенням від 19.03.2024 №16 щомісячне довічне грошове утримання перераховано в розмірі 50 % грошового утримання судді.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо не зарахування періоду 26.10.2001 по 15.03.2005 до стажу роботи судді та здійсненні перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 52% суддівської винагороди, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянта, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Згідно із ч. 1 ст. 142 Закону № 1402-VIII суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Отже, судді у відставці за його вибором може виплачуватися або пенсія, згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», або щомісячне довічне грошове утримання.

За приписами частин першої та другої статті 137 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Водночас абзацом 4 пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Отже, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді. При цьому при обчисленні стажу, який дає право на відставку, окремо слід застосовувати положення частини першої статті 137 зазначеного закону, положення частини другої цієї статті, як стаж, який зараховується додатково. Тобто до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж роботи судді в галузі права, який вимагався законом, як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 9901/302/19.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 травня 2019 року у справі №9901/805/18 зазначено, що частину другу статті 137 Закону про судоустрій 2016 року потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Відповідно рішення Вищої ради правосуддя від 26.12.2024 №1419/0/15-23 станом на 26.12.2023 стаж ОСОБА_1 на посаді судді становить 18 років 9 місяці 10 днів.

Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На день призначення ОСОБА_1 на посаду судді питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося частиною четвертою статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII «Про статус суддів» та Указом Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Системний аналіз вказаної норми в її взаємозв`язку з абзацом четвертим пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про статус суддів», яка була чинною на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді, суддею міг бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 26.12.2023 №1419/0/15-23 позивачка була звільнена з посади судді Бродівського районного суду Львівської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. У вказаному рішенні зазначено, що за результатами вивчення доданих до заяви документів щодо визначення відповідного стажу для звільнення судді ОСОБА_1 у відставку, а саме: актів про призначення, обрання на посаду судді, довідки про роботу на посаді судді, копій паспорта, трудової книжки, диплома та додатків до нього, встановлено, що до стажу роботи на посаді судді, що дає йому право на відставку, підлягають зарахуванню:

- стаж роботи на посаді судді - 18 років 9 місяців 10 днів;

- стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 3 роки.

Загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , що дає їй право на відставку, становить 21 рік 9 місяців 10 днів.

Враховуючи вищенаведене, оскілки стаж роботи позивача на посаді судді в загальному розмірі складає 21 рік 9 місяці 10 днів, то відповідно позивач має право на обрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 28.12.2023 в розмірі 52 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50 відсотків за 20 років + (2% х 1 роки, оскільки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним рішення відповідача від 20.03.2024 №16 щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді та

зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 весь стаж на посаді судді, що дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання - всього 21 рік 9 місяців 10 днів та провести позивачу з 28.12.2023 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 52 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року у справі № 380/11174/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді І. В. Глушко
В. С. Затолочний