Справа № 420/15994/25
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати акт службового розслідування військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) який оформлено на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2024 року №625 Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 28.12.2024 року старшим лейтенантом ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 11.04.2025 року №55 Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що станом на грудень 2024 року проходив військову службу в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 . Діючи за вказівкою командира військової частини НОМЕР_1 направився до АДРЕСА_1 з метою подальшого проходження медичного огляду ВЛК. 07.01.2025 року прибув до фактичного місця перебування військової частини НОМЕР_1 на території Дніпропетровської області та подав рапорт про прибуття. Командуванням військової частини НОМЕР_1 було призначено службове розслідування з метою встановлення обставин відсутності в розташуванні військової частини НОМЕР_1 в період з 27.12.2024 року по 07.01.2025 року. 06.05.2025 року був ознайомлений посадовими особами військової частини НОМЕР_3 з матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 та подальшим вирішенням про притягнення до дисциплінарної відповідальності. З боку військової частини НОМЕР_1 під час проведення службового розслідування допущено грубе порушення вимоги ст. 85 Закону №551-XIV, Закону № 160-IX, Порядку № 608, а тому акт службового розслідування, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2025 року №55 Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_1 є протиправними та підлягають скасуванню. Просить задовольнити позовні вимоги.

Військова частина НОМЕР_1 подала відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнали та зазначили, що службове розслідування щодо обставин порушення позивачем дисципліни проведено у відповідності до приписів діючого законодавства та Порядку № 608, а тому у задоволенні позовних вимог просять відмовити.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, а також додаткові пояснення, в яких виклав вже наведені ним обставини та обґрунтування що викладені у позовній заяві.

Відповідач подав заперечення в яких зазначив, що не погоджується з доводами Позивача, та вказує, що службовим розслідуванням не встановлено, що Позивач в зазначений період знаходився в місці несення служби.

Судом встановлені такі обставини по справі.

ОСОБА_1 , проходить військову службу в складі військової частини НОМЕР_3 , військове звання - старший лейтенант.

В період з 27.06.2024 року до 14.03.2025 року ОСОБА_1 проходив військову службу в списках особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаді начальника служби захисту інформації в автоматизованих системах військової частини НОМЕР_1 .

Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №75 від 14.03.2025 року ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з його переведенням для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2024 року №625 відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21 листопада 2017 року № 608 (зі змінами), на підставі рапорту №6006 від 29.12.2024 чергового КСП батальйону головного сержанта Юрія ПАНОВА щодо факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 28.12.2024 в АДРЕСА_2 , начальником служби захисту інформації в автоматизованих системах військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , з метою уточнення причин і умов, що сприяли вищезазначеному факту та встановлений ступеня вини посадових осіб було призначено службове розслідування.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2025 р. №55 Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_1 визначено:

1. Службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 вважати завершеним.

2. Враховуючи, що під час проведення службового розслідування старший лейтенант ОСОБА_3 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №75 від 14.03.2025р. був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з його переведенням для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 матеріали службового розслідування відправити до військової частини НОМЕР_3 для прийняття рішення щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта ОСОБА_4 , колишнього начальника служби захисту інформації в автоматизованих системах військової частини НОМЕР_1 , за порушення вимог статей та 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та статей 11, 12, 14 та 49 Статуту внутрішньої служби, а саме за самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 та відсутність на службі без поважних причин з 28.12.2024 року по 07.01.2025 року.

3. Заступнику командира військової частини НОМЕР_1 з психологічної підтримки персоналу ст. лейтенанту ОСОБА_5 направити завірені копії матеріалів службового розслідування в ІНФОРМАЦІЯ_1 та Державному бюро розслідувань територіального підпорядкування.

Позивач не погоджується з висновками акту службового розслідування та наказом про їх затвердження з підстав наведених у позовній заяві і просить задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, оцінивши надані докази та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб, правил внутрішнього порядку у військовій частині визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджено Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут № 548-XIV).

Відповідно до ст. 3 Статуту № 548-XIV військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Згідно зі ст. 9 Статуту № 548-XIV військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Положеннями ст. ст. 26, 27 Статуту № 548-XIV передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від інших видів відповідальності за ці правопорушення.

Спеціальним нормативним актом в сфері регулювання відносин при проходженні військової служби є Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 № 608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі Порядок № 608).

Пунктом 3 розд. II Порядку № 608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Згідно з п. 1 розділу V Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Із матеріалів справи встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2024 року №625 призначено службове розслідування за фактом самовільної залишення військової частини позивачем.

Вказаним службовим розслідуванням було встановлено, що начальник служби захисту інформації в автоматизованих системах військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_3 з 28.12.2024р. перебував поза межами військової частини без законних підстав і відповідно до чого здійснив самовільне залишення військової частини з якого повернувся до військової частини 07.01.2025p.

Пунктом 6 розд. V Порядку № 608 встановлено, що після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Пунктом 1 розд.VI Порядку № 608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Системний аналіз вищенаведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що акт службового розслідування лише фіксує певні обставини та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій.

Висновки службового розслідування є лише передумовою для прийняття уповноваженим суб`єктом відповідного рішення.

Таким чином, оскаржуваний висновок не має обов`язкового характеру і не набуває статусу рішення у розумінні статті 19 КАС України, у зв`язку з чим не може бути самостійним предметом судового розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 02.10.2019 у справі № 821/2137/15-а, від 31.05.2022 у справі № 280/5247/20.

Рішеннями, які створюють для особи правові наслідки, є рішення, якими посадова особа, яка призначила службове розслідування, у встановленому порядку за наявності підстав вживає адміністративних та організаційних заходів, чи ініціює питання про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.

Оскаржуваний позивачем наказ про результати службового розслідування може бути підставою для подальшого прийняття рішення щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, однак сам по собі таким рішенням не є. Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку. Таких ознак порушення прав позивача за результатами висновку службового розслідування та оскаржуваного наказу, судом не встановлено.

Оцінка акту службового розслідування, в тому числі й оцінка дій посадових осіб щодо його складання, викладення у ньому висновків, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Отже, оскаржувані позивачем накази про призначення службового розслідування та про його результати, самі по собі не створюють безпосередньо для позивача будь-яких правових наслідків в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, відсутність порушення прав позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності таких дій та рішення.

Суд зазначає, що ні позивач, ні відповідач не надали суду доказів реалізації висновків акту службового розслідування та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

У провадженні Одеського ОАС відповідно до автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» відсутні данні про подання позивачем іншого позову щодо оскарження накладеного дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені судом обставини та досліджені в ході розгляду справи докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 210 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.241-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

.