Справа № 160/12041/25
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/12041/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Серьогіна О.В.) в адміністративній справі №160/12041/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі відповідач-2), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі відповідач-3), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач-4), в якій просила суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 71 від 07.02.2025 року, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 71 від 04.03.2025 року та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 71 від 18.03.2025 року, які виразилися у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за списком №2 ОСОБА_1 період роботи з 01.09.2001 року по 31.10.2011 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 в фактичному подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.11.2011 року по 31.12.2012 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з дати першого звернення, а саме: з 30.01.2025 року, на підставі частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач тричі зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Однак рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 71 від 07.02.2025 року, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 71 від 04.03.2025 року та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 71 від 18.03.2025 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу роботи за Списком № 2. Позивач вважає вказані рішення протиправними, оскільки із прийняттям таких рішень відповідачі порушили конституційне право позивача на соціальний захист, а саме на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, тому просить суд задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 71 від 07.02.2025 року, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 71 від 04.03.2025 року та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 71 від 18.03.2025 року, які виразилися у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, буд. 10, ) зарахувати до пільгового стажу за списком №2 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи з 01.09.2001 року по 31.10.2011 року;

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, буд. 10, ) зарахувати до стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в фактичному подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.11.2011 року по 31.12.2012 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, буд. 10, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) №2072 від 13.03.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2 відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, з урахуванням висновків суду в даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено та здійснено розподіл судових витрат у справі.

Відповідачем-2 на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі пенсійний орган зазначає, що суд першої інстанції дійшов до хибного висновку щодо наявності підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01.09.2001 по 31.10.2011 згідно довідки від 22.11.2024 № 23, оскільки вказана посада «сестра медична палатна відділення гнійної хірургії» не відповідає записам трудової книжки, а саме з 17.07.2009 переведена на посаду «сестри медичної старшої відділення гнійної хірургії», а з 14.10.2010 переведена на посаду «сестри медичної відділення гнійної хірургії». Також вважає протиправним зобов`язання суду першої інстанції зарахувати до стажу позивача в фактичному подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.11.2011 по 31.12.2012, оскільки починаючи з 01.01.2004 пільгове обчислення стажу застосовується лише для визначення права на пенсію за вислугу років.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.

Відповідач-1, відповідач-3 та відповідач-4 правом подання відзивів на апеляційну скаргу не скористались.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.01.2025 позивач вперше звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою №2072 та доданими до неї документами на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV).

Розглянувши заяву та додані до неї документи, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 07.02.2025 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за № 71, оскільки у ОСОБА_1 на дату звернення відсутній необхідний пільговий стаж, визначений абзацом першим пунктом другим частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV. Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, згідно наданих документів та індивідуальних відомостей встановив, що стаж роботи у ОСОБА_1 на дату звернення складає: загальний страховий стаж 41 рік 3місяці 17 днів, пільговий стаж за списком № 2 - 2 роки 2 місяці 16 днів. До пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи з 01.09.2001 року до 15.01.2003 року, з 16.01.2003 року по 12.12.2004 року, з 13.12.2004 року по 12.03.2006 року, з 13.03.2006 року по 23.02.2010 року, з 24.02.2010 року по 31.10.2011 року згідно з наданою пільговою довідкою від 22.11.2024 року №23, виданою Дніпровським центром медико-соціально допомоги № 11, оскільки довідка не відповідає Додатку № 5 до Порядку № 637. У рішенні про відмову у призначенні пенсії роз`яснено, що для зарахування до пільгового стажу періодів роботи необхідно надати уточнюючу довідку про пільговий стаж згідно з Додатком 5 Порядку № 637 підписану, зокрема, начальником відділу кадрів або документ про право підпису старшим інспектором з кадрів.

25.02.2025 ОСОБА_1 повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою №3825 та доданими до неї документами на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV).

За принципом екстериторіальності засобами програмного забезпечення було визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, який уповноважений розглянути подану заяву ОСОБА_1 .

Розглянувши заяву та додані до неї документи, відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 04.03.2025 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за № 71, оскільки у ОСОБА_1 на дату звернення відсутній необхідний пільговий стаж, визначений абзацом першим пунктом другим частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV. При повторному здійсненні розрахунку стажу страховий та пільговий стаж ОСОБА_1 не змінився. До пільгового стажу роботи за Списком №2 позивачу не зараховано період роботи з 01.09.2001 року по 31.10.2011 року згідно наданої довідки від 22.11.2024 року № 23, оскільки вказана посада «сестра медична палатна відділення гнійної хірургії» не відповідає записам трудової книжки, а саме з 17.07.2009 року переведена на посаду «сестри медичної старшої відділення гнійної хірургії», а з 14.10.2010 року переведена на посаду «сестри медичної відділення гнійної хірургії».

10.03.2025 ОСОБА_1 повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та доданими до неї документами на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

За принципом екстериторіальності засобами програмного забезпечення було визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію відділ перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, який уповноважений розглянути подану заяву ОСОБА_1 .

Розглянувши заяву та додані до неї документи, відділом перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 18.03.2025 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за № 71, оскільки у ОСОБА_1 на дату звернення відсутній необхідний пільговий стаж, визначений абзацом першим пунктом другим частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV. Страховий та пільговий стаж ОСОБА_1 згідно наданих документів не змінився відповідно до раніше проведених розрахунків стажу. Зазначено, що до пільгового стажу позивачу не зараховано період роботи згідно наданої довідки від 05.03.2025 року № 7/37, оскільки згідно п. 2. 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), документи, необхідні для призначення пенсії, про трудовий стаж, заробітну плату та які засвідчують особу мають бути в оригіналі.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача від 24.03.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 09.04.2025 №0400-010307-8/69540 повідомило про те, що до пільгового стажу роботи не можливо зарахувати період роботи з 01.09.2001 року по 31.10.2011 року згідно наданої довідки № 23 від 22.11.2024 року, оскільки на підставі проведеної перевірки зазначеної довідки встановлено розбіжності, про що складено акт перевірки від 05.03.2025 № 0400-011003-1/4922. За оновленою довідкою від 05.03.2025 №7/37 пільговий стаж не зараховано, оскільки надано скановану копію з ксерокопії документу.

Вважаючи рішення відповідачів про відмову у призначенні пенсії протиправними, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про їх обґрунтованість проте частково задовольнив позовні вимоги не перебираючи на себе дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Позивачем означене рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Переглядаючи судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях, чинних на час спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За змістом частини першої статті 4 цього Закону законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.

Колегія суддів зазначає, що в період з 11.03.1994 по 16.01.2003 діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

У період з 17.01.2003 по 24.06.2016 - діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а, від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17.

Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 04 липня 2023 року у справі № 580/4012/19, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Як вбачається з матеріалів справи, у межах спірних правовідносин позивачем заявлено позовні вимоги щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах рішеннями від 07.02.2025, від 04.03.2025, від 18.03.2025, а також щодо не зарахування до пільгового стажу за списком №2 періоду роботи з 01.09.2001 по 31.10.2011 та до стажу в фактичному подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 01.11.2011 по 31.12.2012.

Щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи позивача з 01.09.2001 по 31.10.2011, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з копією трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 01.08.1987, судом встановлено, що остання у спірні періоди містить наступні записи про її роботу:

- 01.09.2001 переведена на посаду палатної медсестри відділення гнійної хірургії;

- 17.07.2009 переведена на посаду сестри медичної старшої відділення гнійної хірургії;

- 14.10.2009 переведена на посаду сестри медичної відділення гнійної хірургії;

- 31.10.2011 звільнена з займаної посади;

- 01.11.2011 прийнята на посаду сестри медичної психіатричного відділення;

- 31.01.2013 звільнена за власним бажанням.

Трудова книжка позивача в спірні періоди містить записи щодо професії, яка передбачена Списком №2, вказані записи вчинені на підставі наказів по підприємству, завірені підписами уповноважених осіб та печатками підприємства.

Матеріалами справи також підтверджено та не заперечується відповідачами, що позивачем разом із трудовою книжкою до заяви про призначення пенсії надавались довідки КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» МОЗ України № 23 від 22.11.2024, та КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» № 484/вк від 20.12.2024.

В якості підстави для відмови у зарахуванні періодів роботи позивача з 01.09.2001 по 31.10.2011 до пільгового стажу за Списком №2, скаржник в апеляційній скарзі посилається на неналежність займаної посади позивача, вказаній у довідці № 23 від 22.11.2024, записам трудової книжки.

Колегія суддів критично ставиться до означеної позиції скаржника, оскільки ним жодним чином не обґрунтовано причин не врахування відомостей трудової книжки в частині спірного спеціального стажу позивача.

Суд першої інстанції вірно наголосив, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів щодо стажу роботи. При цьому, відповідачі не врахували, що не усі недоліки записів у довідці про підтвердження пільгового стажу, можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у довідці.

В контексті обставин цієї справи та доводів пенсійних органів покладених в основу рішень про відмову у призначенні пенсії позивачу та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в основу апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції враховує й те, що відповідно до пункту 4.7 розділу IV Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Абзацом четвертим пункту 1.8 розділу I Порядку №22-1 визначено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

За приписами п. 4.2 розділу IV Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію зокрема: повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Також, в силу положень частини 1 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частини 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» саме органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Отже, відповідачі, маючи сумніви щодо підтвердження факту наявності у позивача необхідного пільгового стажу, враховуючи конкретні обставини цієї справи, мали право на звернення до підприємства, на якому працювала остання, із вимогою про надання необхідних додаткових документів, здійснення відповідної перевірки достовірності поданих відомостей та умов праці, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вчинення зокрема Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей щодо роботи позивача у спірні періоди на посаді, яка дає останній право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, не повідомлено позивача про необхідність надання додаткових документів до її заяви про призначення пенсії, як і не доведено відсутності у трудовій книжці позивача, яка у даному випадку є основним документом, що підтверджує стаж відповідних записів чи неточностей.

Суд апеляційної інстанції враховує, що Відділом контрольно-перевірочної роботи № 2 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було здійснено перевірку пільгової довідки № 23 від 22.11.2024, виданою КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» МОЗ України, за результатами якої складено акт перевірки від 05.03.2025 № 0400-011003-1/4922.

За висновком зазначеного акту було виявлено розбіжність в пільговій довідці та первинних документах, а також рекомендовано підготувати та направити нову довідку, що підтверджує пільговий характер роботи ОСОБА_1 .

Проте результати цієї перевірки дійсно не спростовують факту роботи позивача на посадах віднесених до пільгових, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2.

До того ж з матеріалів справи вбачається, що на виконання вищевказаних приписів акту перевірки КНП «Дніпровський центр первинної медико- санітарної допомоги № 11» МОЗ України було надано на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку на ім`я ОСОБА_1 від 05.03.2025 № 7/37.

З огляду на встановлене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у відповідачів була відсутня необхідність у витребуванні від позивача уточнюючих довідок за наявності відповідних записів у трудовій книжці, а тому ефективним способом захисту порушених прав останньої є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до її пільгового стажу за списком №2 період роботи з 01.09.2001 по 31.10.2011.

Щодо наявності у позивача права на зарахування періоду трудової діяльності з 01.11.2011 по 31.12.2012 у подвійному розмірі, колегія суддів зазначає таке.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.08.1987, позивач працювала на роботах віднесених до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме з 01.11.2011 по 31.12.2012 на посаді сестри медичної психіатричного відділення в КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги».

Вказаний факт також підтверджується довідкою №484/вк від 20.12.2024, виданою КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги».

В листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.04.2025 №0400-010307-8/69540 зазначено про зарахування такого періоду відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Натомість згідно форми РС-право (розрахунок стажу) спірний період роботи позивача з 01.11.2011 по 31.12.2012 по Списку № 2 не зарахований відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у подвійному обчисленні, а врахований лише для визначення права на пенсію.

Як вже зазначалося вище, приписами частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

За правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивача за призначенням пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.

Відповідно до статті 60 Закону №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

В якості підстави для відмови у зарахуванні спірного періоду трудової діяльності позивача у подвійному розмірі, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в апеляційній скарзі вказує про те, що починаючи з 01.01.2004 пільгове обчислення стажу застосовується лише для визначення права на пенсію за вислугу років.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із даним твердженням скаржника, оскільки з положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV слідує, що вказаний Закон не зупиняє дію норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788.

Спірним питанням в даному випадку є встановлення належності займаної позивачем посади до посад, на які згідно ст. 60 Закону №1788-XII поширено пільговий порядок обчислення стажу.

Як вже було встановлено вище, відповідно до трудової книжки позивача, позивач у спірний період працювала на посаді сестри медичної психіатричного відділення в КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», що передбачено постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993.

Приписами статті 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.

Психіатрична допомога - це комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» професійні права, обов`язки лікаря-психіатра, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, у тому числі здійснюють догляд за особами, які страждають на психічні розлади, при наданні психіатричної допомоги встановлюються Основами законодавства України про охорону здоров`я, цим Законом та іншими законами. Лікар-психіатр, інші працівники, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійснюють догляд за особами, які страждають на психічні розлади, мають право на пільги, встановлені законодавством України для осіб, зайнятих на важких роботах та з шкідливими і небезпечними умовами праці.

Пунктом 2 Інструкції Про проведення обов`язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів , затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.2002 № 12, передбачено, що обов`язковий попередній та періодичний психіатричні огляди проводяться лікарем-психіатром у державних та комунальних психіатричних закладах, закладах охорони здоров`я, що мають у своєму складі спеціалізовані психоневрологічні центри, відділення, кабінети (далі психоневрологічні заклади), та надають психіатричну допомогу за місцем проживання громадян.

Згідно спільного листа Міністерства праці і соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного фонду України від 29 грудня 2005 року № 625/0/15-05/039; № 10.01.09/2606; № 16918/02-20, психоневрологічні відділення відносяться до закладів охорони здоров`я час роботи в яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що оскільки медичний заклад в якому працювала позивач у спірний період, належить до закладів охорони здоров`я, в яких надається психіатрична допомога хворим особам, а тому за правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у такому медичному закладі має бути зарахований до стажу роботи у подвійному розмірі.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №71 від 07.02.2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №71 від 04.03.2025 та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №71 від 18.03.2025 були прийняті суб`єктами владних повноважень не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не відповідають критеріям, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправними та підлягають скасуванню, у зв`язку з чим ефективним відновленням порушеного права та інтересів позивача в даному випадку є саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу за списком №2 та до стажу в фактичному подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» спірні періоди роботи позивача з повторним розглядом її заяви №2072 від 13.03.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2 відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції відповідно до приписів ст. 77 КАС України відхиляє доводи скаржника, на підтвердження доводів скарги, з приводу того, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача, оскільки зобов`язання судом першої інстанції зарахувати спірний стаж позивача та повторно розглянути її заяву про призначення пенсії у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача та відповідає завданням адміністративного судочинства, регламентованим статтею 2 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року в адміністративній справі №160/12041/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак