Справа № 280/5162/25
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 280/5162/25
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Львівської митниці
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.09.2025р. у справі №280/5162/25
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бімаркет»
до: про:Львівської митниці визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару, визнання протиправними та скасування карток відмови
ВСТАНОВИВ:

18.06.2025р. Запорізьким окружним адміністративним судом зареєстровано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бімаркет» (далі - ТОВ «ТД «Бімаркет») до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару, визнання протиправними та скасування карток відмови та 25.06.2025р. судом першої інстанції за цим адміністративним позовом відкрито провадження у справі №280/5162/25 і справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що в межах укладеного зовнішньоекономічного контракту та на підставі супровідних документів здійснено поставку партій товару на митну територію України та ним 09.12.2024р. та 10.02.2025р. з метою митного оформлення подано митні декларації типу ІМ40ДЕ №24UA02U8 та №25UA07U1, із всіма необхідними документами з метою митного оформлення товару кунжут очищений світлий (не для сівби), у яких митна вартість товару визначена за ціною договору (контракту) (основний метод) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України, але відповідач витребував у декларанта додаткові документи на підтвердження визначеної ним митної вартості задекларованого товару, та після надання додаткових документів, митним органом прийняті рішення про коригування митної вартості товарів № UА209000/2024/900948/1 від 10.12.2024, №UA209000/2025/900107/2 від 10.02.2025, якими митну вартість задекларованого товару визначено за резервним методом та прийняті картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2024/003427 від 10.12.2024 та №UA209170/2025/000233 від 10.02.2025. Позивач вважає, що митним органом необґрунтовано витребувано у позивача додаткові документи в підтвердження митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України з огляду на те, що подані разом із митними деклараціями документи дозволяли визначити складові частини митної вартості задекларованого товару та не містили будь-яких розбіжностей, вважає прийняті митним органом рішення про визначення митної вартості необґрунтованим і безпідставним, тому просив суд визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2024/900948/1 від 10.12.2024, №UA209000/2025/900107/2 від 10.02.2025, та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2024/003427 від 10.12.2024 та №UA209170/2025/000233 від 10.02.2025.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.09.2025р. у справі №280/5162/25 адміністративний позов ТОВ «ТД «Бімаркет» задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості №UА209000/2024/900948/1 від 10.12.2024 і картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА209170/2024/003427 від 10.12.2024, прийняті Львівською митницею; визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/900107/2 від 10.02.2025 і картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА209170/2025/000233 від 10.02.2025, прийняті Львівською митницею /а.с. 198-208/.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, за якою судом апеляційної інстанції 10.10.2025р. відкрито апеляційне провадження і справу №280/5162/25 призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.

Відповідач Львівська митниця, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції від 08.09.2025р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції у цій справі ухвалено обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 08.09.2025р. залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у цій справі в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Під час розгляду цієї справи, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом встановлено, що в межах укладеного між ТОВ «ТД «Бімаркет» (покупець) і компанією «SAI BABA INDUSTRIES», Індія (продавець) 02.05.2023р. контракту на поставку продукції №02/05, відповідно до Специфікації №7 від 10.09.2024р., рахунку-фактури (інвойсу) №SBI/EX/77/24-25 від 30.09.2024р., на умовах поставки CIF-Constanta, Румунія, згідно міжнародних торгівельних правил «Інкотермс 2010», на адресу позивача у справі (покупця за контрактом) була поставлена партія товару - «Насіння кунжуту (Sesamum indicum L.), не для сівби , кунжут очищений світлий (не для сівби) (механічна сушка -99.90% -очистка - сортекс) в кількості 21 900 кг нетто, врожай 2024р., партія (lot) № SBI/BM/008/24-25, упаковано в пакування - 09/2024р, кінцевий термін придатності поліпропіленові мішки вагою по 25кг нетто. Без ГМО. Дата 09/2025р. Сфера застосування - харчова промисловість, експортер «SAI BABA INDUSTRIES»,

З метою митного оформлення цього товару позивачем подано до Львівської митниці 09.12.2024р. митну декларацію типу ІМ40ДЕ № 24UA02U8 (далі МД), у якій митну вартість задекларованого товару декларантом визначено за ціною договору (контракту), при цьому на підтвердження заявленої митної вартості декларантом до МД додано наступні документи: сертифікат якості від 30.09.2024; пакувальний лист №б/н від 30.09.2024; рахунок-фактура (інвойс) №SBI/EX/77/24-25 від 30.09.2024; коносамент №HLCUBO від 15.10.2024; автотранспортна накладна №940 від 05.12.2024; супровідний документ Т1 № 24ROCT1970J14934L8 від 05.12.2024; сертифікат про походження товару №37 від 19.10.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару №107 від 12.11.2024, №92 від 26.09.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №002-1224 від 06.12.2024, від 241206 від 06.12.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №04/12-24 від 06.12.2024; страховий поліс CERT/2002/STE/244849119/00/000 від 31.10.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація № 7 від 10.09.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 02/05 від 02.05.2023; договір про надання послуг митного брокера № 1/36065518 від 03.01.2024; договір (контракт) про перевезення №008-2608 від 26.08.2024, №03062024 від 03.06.2024; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 12231457; лист №б/н від 04.12.2024; декларація виробника від 30.09.2024; заявка на надання транспорту від 05.12.2024; перепустка №Е-313211 від 09.12.2024; сертифікат ваги і якості №QIT від 24.10.2024; сертифікат здоров`я / якості від 24.10.2024; копія митної декларації країни відправлення №SB1526 від 04.10.2024.

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості останньою виявлені розбіжності у наданих документах, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, та позивачем були надані додаткові документи: 1) прайс-лист від постачальника товару «SAI BABA INDUSTRIES» №б/н від 09.09.2024, де зазначена вартість товару Hulled sesame seeds 99.90% purity sortex при закупівлі 25-50 тони, на умовах поставки CIF Constanta, Romania ціна становить 2075, 00 USD/МТ; 2) виписку з бухгалтерського балансу № 10 від 10.12.2024 по бухгалтерському рахунку «Розрахунки за видами авансу (в іноземній валюті)» по субконто «SAI BABA INDUSTRIES», Індія (в доларах США) станом на 10.12.2024, в якій зазначено про сплату коштів за кунжут очищений світлий, не для сівби, за ціною: 2075,00 USD/МТ на суму 49986,75 USD з посиланням на контракт №02/05 від 02.05.2023 та Специфікацію № 7 від 10.09.2024 до контракту № 02/05 від 02.05.2023; 3) заявку №04/12 від 06.12.2024 до Договору транспортно-експедиторського обслуговування №008-2608 від 26.08.2024; але митним органом 10.12.2024р. прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2024/900948/1 /а.с. 84/, яким митна вартість задекларованого товару визначена за резервним методом, та прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209170/2024/003427 від 10.12.2024р. /а.с. 65/, які є предметом оскарження у цій справі.

Також в межах укладеного 02.05.2023р. контракту на поставку продукції №02/05, відповідно до Специфікації №7 від 10.09.2024р., рахунку-фактури (інвойсу) №SBI/EX/78/24-25 від 30.09.2024р., на адресу позивача у справі (покупця за контрактом) була поставлена партія товару - «Насіння кунжуту (Sesamum indicum L.),не для сівби, кунжут очищений світлий (не для сівби) (механічна сушка -99.90% -очистка -сортекс) в кількості 21 900кг нетто , врожай 2024р.,партія (lot)№ SBI/BM/007/24-25, упаковано в поліпропіленові мішки вагою по 25кг нетто. Без ГМО. Дата пакування - 09/2024р, кінцевий термін придатності 09/2025р.Сфера застосування харчова промисловість».

З метою митного оформлення цього товару позивачем подано до Запорізької митниці 10.02.2025р. митну декларацію типу ІМ40ДЕ №25UA07U1 (далі МД), у якій митну вартість задекларованого товару декларантом визначено за ціною договору (контракту), при цьому на підтвердження заявленої митної вартості декларантом до МД додано наступні документи: сертифікат якості від 30.09.2024; пакувальний лист №б/н від 30.09.2024; рахунок-фактура (інвойс) №SBI/EX/78/24-25 від 30.09.2024; коносамент №MUNE83131800 від 27.10.2024; автотранспортна накладна №367 від 06.02.2025; супровідний документ Т1 № 24ROCT1970ZO2392J5 від 07.02.2025; сертифікат про походження товару №73 від 30.10.2024; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA408050/2025/001499 від 08.02.2025; банківський платіжний документ, що стосується товару №116 від 18.12.2024, №92 від 26.09.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №009-0125 від 07.02.2025; страховий поліс CERT/2002/STE/244849119/00/000 від 09.11.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація № 7 від 10.09.2024, додаткова угода від 16.12.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 02/05 від 02.05.2023; договір про надання послуг митного брокера № 1/36065518 від 02.01.2024; договір (контракт) про перевезення №008-2608 від 26.08.2024; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 12468156; заявка №03/02 від 03.02.2025; лист №б/н від 30.01.2025; декларація виробника від 30.09.2024; перепустка №Е-336559 від 09.02.2025; сертифікат ваги і якості №QIT від 05.11.2024; сертифікат здоров`я / якості від 05.11.2024; копія митної декларації країни відправлення №SB1411 від 21.10.2024.

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості останньою виявлені розбіжності у наданих документах, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, та позивачем були надані додаткові документи: 1) прайс-лист від постачальника товару «SAI BABA INDUSTRIES» № б/н від 09.09.2024, де зазначена вартість товару Hulled sesame seeds 99.90% purity sortex ORIGIN: INDIA, Crop 2024 при закупівлі 25-50 тони, на умовах поставки CIF Constanta, Romania ціна становить 2075, 00 USD/МТ; 2) виписка з бухгалтерського балансу №6 від 30.01.2025 по бухгалтерському рахунку «Розрахунки за видами авансу (в іноземній валюті)» по субконто «SAI BABA INDUSTRIES», Індія (в доларах США) станом на 30.01.2025, в якій зазначено про сплату коштів за кунжут очищений світлий, не для сівби за ціною: 2075,00 USD/МТ в кількості: 21,9 метричних тонн нетто з посиланням на контракт № 02/05 від 02.05.2023 та Специфікацію № 7 від 10.09.2024 р. до контракту №02/05 від 02.05.2023 на суму 40898,25 USD; але митним органом 10.02.2025р. прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/900107/2 /а.с. 119/, яким митну вартість задекларованого товару визначена за резервним методом, та прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209170/2025/000233 від 10.02.2025р. /а.с. 107-108/, які є предметом оскарження у цій справі.

При цьому необхідно зауважити, що під час розгляду цієї справи відповідач, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, у якості обґрунтування необхідності та правомірності прийняття ним рішень, які є предметом оскарження у цій справі, посилався на наявність розбіжностей у поданих позивачем на підтвердження заявленої ним митної вартості задекларованого товару документах, які зробили неможливим визначення певних складових частин митної вартості оцінюваних товарів, наслідком чого стала неможливість застосування обраного декларантом способу визначення митної вартості задекларованих товарів за основним методом за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються, та необхідність коригування митної вартості із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Господарського кодексу України, суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які зовнішньоекономічні договори (контракти), крім тих, укладення яких заборонено законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 Господарського кодексу України форма і порядок укладення зовнішньоекономічного договору (контракту), права та обов`язки його сторін регулюються Законом України «Про міжнародне приватне право» та іншими законами.

Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16 квітня 1991 року №959-XII передбачено, що зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III Митного кодексу України (надалі - МК України) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.

Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості з точки зору її повноти і прав (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Згідно з статтею VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною ч.1 ст.50 Митного кодексу України встановлено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

При цьому ч.2 ст.53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, колегія суддів вважає, що право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, при цьому такий висновок кореспондується із положеннями п. 2 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, за змістом якої митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів, відповідно до ст. 54 Митного кодексу України, здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, і контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.ч.2-8 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України визначено в ст.57 Митного кодексу України, якою передбачено що:

1. Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

2. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

3. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

4. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

5. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

6. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

7. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

8. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Сукупний аналіз положень ч. 3 ст. 53, ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 54, ст. 58 Митного кодексу України дає підстави зробити висновок про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, та має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

З наданих суду копій рішень відповідача, про коригування митної вартості товарів /а.с. 84, 119/, які є предметом оскарження у цій справі, вбачається, що підставою для їх прийняття є результат опрацювання всіх поданих декларантом документів, в ході якого встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, що виключає можливість застосування першого методу визначення митної вартості товарів.

Так під час розгляду цієї справи судом встановлено, що за результатами опрацювання наданих позивачем на підтвердження заявленої митної вартості задекларованого товару відповідачем у спірному рішенні від 10.12.2024р. №UА209000/2024/900948/1 /а.с. 84/ зроблено висновок про наявність розбіжностей в поданих документах, який унеможливлює визначення митної вартості за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору (контракту)) зроблено з огляду на те, що:

1) контракт №02/05 від 02.05.2023р. не містить положень щодо строку його дії, що не дозволяє перевірити його чинність на момент подання митної декларації щодо оцінюваних товарів;

2) декларантом надано рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг № 002-1224 від 06.12.2024, виставленого на виконання умов договору №008-2608 від 26.08.2024, укладеного з Liber Trans Ltd. Відповідно до п. 4.1. даного договору, оплата за таким здійснюється клієнтом на умовах 100% передоплати, якщо інше не передбачено узгодженою сторонами заявкою. У Заявці на надання транспортно-експедиційних послуг №14/12 від 04.12.2024р. не вказано термінів оплати отриманих послуг. Будь-які платіжні документи, що підтверджують оплату послуг згідно вищевказаного рахунку до митного оформлення не надано, що не дає можливості здійснити митному органу контроль правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки відомостей щодо ціни, складової митної вартості;

3) на підтвердження транспортних витрат надано рахунок №241206 від 06.12.2024р. та заявку на надання транспорту № б/н від 05.12.2024р., що складені ТОВ «Транскон логістик» на підставі договору №03062024 від 03.06.2024р. Згідно п. 4.1. даного договору, якщо умови оплати зазначені у заявці інші ніж зазначені у договорі, оплата повинна бути здійснена на умовах заявки. Проте, у вищезазначених документах (договір, заявка) не вказано термінів оплати отриманих послуг. Будь-які платіжні документи, що підтверджують оплату послуг згідно вищевказаного рахунку не надано.

Також за результатами опрацювання наданих позивачем на підтвердження заявленої митної вартості задекларованого товару відповідачем у спірному рішенні від 10.02.2025р. №UA209000/2025/900107/2 /а.с. 119/ зроблено висновок про наявність розбіжностей в поданих документах, який унеможливлює визначення митної вартості за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору (контракту)) зроблено з огляду на те, що:

1) контракт №02/05 від 02.05.2023р. не містить положень щодо строку його дії, що не дозволяє перевірити його чинність на момент подання митної декларації щодо оцінюваних товарів;

2) декларантом надано рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг №009-0125 від 07.02.2025р.,виставленого на виконання умов договору №008-2608 від 26.08.2024р., укладеного з Liber Trans LTD. Відповідно до п. 4.1. даного договору, оплата за таким здійснюється клієнтом на умовах 100% передоплати, якщо інше не передбачено узгодженою сторонами заявкою. У заявці на надання транспортно-експедиційних послуг №03/02 від 03.02.2025р. не вказано термінів оплати отриманих послуг. Будь-які платіжні документи, що підтверджують оплату послуг згідно вищевказаного рахунку до митного оформлення не надано, що не дає можливості здійснити митному органу контроль правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки відомостей щодо ціни, складової митної вартості.

Щодо посилання відповідача на те, що контракт №02/05 від 02.05.2023р. не містить положень щодо строку дії контракту, що не дозволяє перевірити його чинність на момент подання митних декларацій щодо оцінюваних товарів, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що в оскаржуваних рішеннях відповідач не наводить обґрунтувань, які прямо визначають недійсність відповідного договору, у зв`язку з чим останній є правомірним.

Згідно із п. 11.2 контракту № 02/05 від 02.05.2023р., що останній вступає в силу з моменту його підписання і діє до моменту виконання.

При цьому ч. 1 ст. 267 ГК України передбачено, що договір поставки може бути укладений на один рік, на строк більше одного року (довгостроковий договір) або на інший строк, визначений угодою сторін. Якщо в договорі строк його дії не визначений, він вважається укладеним на один рік.

Як встановлено судом першої інстанції, на момент подання митних декларацій контракт №02/05 від 02.05.2023р. був чинним.

При цьому колегія суддів зауважує, що відсутність строку дії контракту не стосується митної вартості товару та не може у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

Щодо посилань відповідача на не надання платіжних документів, що підтверджують оплату послуг відповідно до інвойсів (рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги) №002-1224 від 06.12.2024 та №009-0125 від 07.02.2025, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості, у зв`язку з чим не надання банківських платіжних документів, що підтверджують оплату наданих транспортних послуг не може вважатись розбіжністю у розумінні стаття 53 МК України.

У постанові від 03.04.2018 у справі № 809/322/17 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що квитанція або платіжне доручення (платіжні документи) свідчать про факт переказу певної суми коштів, проте не свідчать про суму коштів, яка має бути сплачена за відповідний товар. Тобто, прямого зв`язку між відомостями із квитанцією/платіжним дорученням та митною вартістю товару немає, а відтак ненадання декларантом саме квитанції/платіжного доручення/чеку тощо не може поставити під сумнів достовірність інших доказів, які прямо свідчать про митну вартість товару.

Крім того згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 13.02.2018 у справі №803/1112/17 вбачається, що ненадання банківського платіжного доручення не може бути підставою для коригування митної вартості за наявності інших документів, які є достатніми, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей.

Щодо тверджень митниці про ненадання до митного оформлення разом з МД №24UA02U8 від 09.12.2024р. документів на підтвердження оплати послуг відповідно до рахунку №241206 від 06.12.2024р. та заявки на надання транспорту № б/н від 05.12.2024р., що складені ТОВ «Транскон логістик» на підставі договору №03062024 від 03.06.2024, то суд першої інстанції вірно зауважив, що оплата за послуги, пов`язаних із наданням транспортно-експедиційних послуг ТОВ «Транскон Логістик» на підставі рахунку на оплату автоперевезення №241206 від 06.12.2024р. була здійснена 20.12.2024 згідно з платіжною інструкцією №1007 від 20.12.2024р. у сумі 98000,00 грн, вже після митного оформлення. Отже, позивач не міг надати до МД №24UA02U8 від 09.12.2024р. запитувані платіжні документи.

При цьому прямого зв`язку між відомостями банківських документів, датою проведення розрахунків за надані послуги та митною вартістю товару немає, а відтак ненадання декларантом банківських документів не може поставити під сумнів достовірність інших доказів, які прямо свідчать про митну вартість товару.

Щодо інших тверджень митного органу, які визначені як підстави для помилковості визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, колегія суддів виходить з того, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Приймаючи до уваги вищенаведене колегія суддів вважає, що позивачем під час здійснення митного оформлення задекларованого товару надано всі передбачені чинним законодавством документи для підтвердження визначення ним митної вартості задекларованого товару за першим методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту), а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару, оскільки митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів, при цьому витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України і ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічний правовий висновок з приводу застосування вищенаведених положень МК України викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019р. у справі №804/3411/18, від 28.05.2019р. у справі №160/7893/18, від 25.06.2019р. у справі №804/744/18.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що зазначені у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості висновки митного органу не є розбіжністю, яка вливає на числові значення митної вартості, оскільки стосуються умов оплати за товар, які чітко визначені сторонами за зовнішньоекономічним контрактом та виконані ними.

Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийняті рішення про коригування митної вартості задекларованого позивачем товару за резервним методом визначення митної вартості, із посиланням на ненадання декларантом всіх документів, оскільки відповідачем, всупереч законодавчо встановлених вимог, не було підтверджено факт обґрунтованості сумнівів у достовірності поданих позивачем відомостей про митну вартість товару, які, що було встановлено судом під час розгляду даної справи під час вивчення письмових доказів, підтверджують митну вартість товарів та відповідають характеру угоди, тому колегія суддів вважає, що відповідачем у справі, який у спірних правовідносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, в порушення вимог ст. 77 КАС України, під час розгляду даної справи не було доведено правомірності застосування обраного ним методу для коригування митної вартості задекларованого позивачем товару, що свідчить про те, що оскаржувані позивачем рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів та картки відмови до них прийняті митним органом безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства, і суд першої інстанції зробив правильний висновок стосовно обґрунтованості заявлених позивачем вимог і постановив у справі правильне рішення про задоволення заявлених позивачем позовних вимог.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об`єктивно, повно та всебічно з`ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблено правильний висновок про те, що заявлені позивачем у даній справі позовні вимоги підлягають задоволенню та прийнято обґрунтоване рішення щодо задоволення позовних вимог, і оскільки апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваного судового рішення, тому колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 08.09.2025р. у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі відповідача, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311,315,316,321,322 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.09.2025р. у справі №280/5162/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Постанову виготовлено та підписано 18.12.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов