Справа № 420/18646/24
Суддя: Маркарова С. В.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Номер провадження №2а/521/15/25
УХВАЛА

03 грудня 2025 року м.Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі :

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Вінжановської К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

позивач : ОСОБА_1

відповідач : Державна служба з безпеки на транспорті в особі відділу держаного нагляду (контролю) в Одеській області

предмет позову : скасування постанови про притягнення до

адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказана справа.

Позивач неодноразово та систематично (12.11.2024, 13.02.2025, 16.04.2025,13.05.2025,18.06.2025, 15.10.2025, 26.11.2025) в судове засідання не прибув, повідомлений про розгляд справи на кожне судове засідання через свого представника адвоката Шаврова І.І. в електронному кабінеті адвоката системи «Електронний суд».

Заяви про розгляд справи за відсутності позивача останній суду не подавав, поважна причини неявки відсутня.

Так, 26.11.2025 розгляд справи закінчений.

Проголошення ухвали призначено судом на 03.12.2025.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поряд із тим, ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначив, що право на суд не є абсолютним.

Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Процесуальний порядок провадження у адміністративних справах визначається КАС України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність процесуальних прав і обов`язків суб`єктів адміністративних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Зловживання процесуальними правами не допускається.(ст. ст. 44, 45 КАС України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано.

Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

У рішенні від 06.09.2007, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив «:…. саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним.

Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні».

При розгляді справи суд враховує і позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Так, законодавець встановив особливий порядок наслідок (санкцію) неявки позивача.

В порядку п.4 ч.1 ст. 240 КАС України в разі коли позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позов без розгляду.

Процесуальний закон щодо наслідків неявки позивача у судові засідання є зрозумілим і передбачуваним для нього, щодо його застосування існує усталена судова практика.

По справі наявні всі у сукупності підстави для застосування судом п.4 ч.1 ст. 240 КАС України, такі як :

а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;

б) ненадходження заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;

в) неявка позивача в судове (підготовче) засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;

г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача;

ґ) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Поведінка позивача вочевидь містить ознаки зловживання процесуальними правами.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 240 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Суддя Світлана МАРКАРОВА

Повний текст ухвали виготовлений 03.12.2025 03.12.25