Справа № 300/4056/24
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/4056/24 пров. № А/857/24826/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

судді-доповідача: Судової-Хомюк Н.М.,

суддів: Глушка І.В., Затолочного В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі № 300/4056/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

суддя у І інстанції Чуприна О.В.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складення повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в Івано-Франківський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі також відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, Управління, орган пенсійного забезпечення) про визнання протиправною відмову щодо зарахування періоду роботи в подвійному розмірі та зобов`язання зарахувати період роботи з 01.01.2004 по 31.08.2021 в подвійному розмірі, а також провести перерахунок та виплату пенсії, з 06.11.2017.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ УПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-IV (надалі по тексту також Закон №1058-IV). В період з 19.08.2002 по 31.08.2021 працювала у закладі з надання психіатричної допомоги, в Комунальному некомерційному підприємстві «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» (надалі по тексту також заклад, заклад психіатричної допомоги, спеціальний заклад надання психологічної допомоги, КНП Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради»). Як стало відомо позивачу, стаж її роботи в даному закладі в шкідливих і важких умовах праці після 01.01.2004 зараховано органом пенсійного забезпечення в одинарному розмірі, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

Позивач 12.12.2023 подала заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій просила зарахувати до стажу період її роботи з 19.08.2002 по 31.08.2021 у КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психологічної допомоги Івано-Франківської обласної ради» в подвійному розмірі, згідно статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за №1788-ХІІ (надалі по тексту також Закон №1788-ХІІ). До коментованої заяви останньою долучено копії документів, які підтверджують, що ОСОБА_1 в період з 19.08.2002 по 31.08.2021 працювала зі шкідливими та важкими умовами праці, виконання якої надає право на подвоєння стажу згідно Закону України «Про внесення зміни до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 10.04.2003 за №1110-IV (надалі по тексту також Закон №1110-IV).

Головне управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 15.01.2024 за №711-12473/В-02/8-0900/24 повідомило позивача про те, що страховий стаж останньої становить 31 рік 04 місяці (враховано по 31.08.2021). Стаж в медичному закладі відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІІ враховано в подвійному розмірі за періоди роботи з 19.08.2002 по 31.10.2002, з 01.11.2002 по 18.08.2003 та з 01.09.2003 по 31.12.2003. А також повідомило про відсутність законних підстав для обчислення періоду роботи ОСОБА_1 у закладі надання психіатричної допомоги з 01.01.2004 по 31.08.2021 у подвійному розмірі.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 01.12.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до стажу період її роботи з 01.01.2004 по 31.08.2021 в Комунальному некомерційному підприємстві «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» в подвійному розмірі згідно статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за №1788-XII.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.12.2023 нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 07.11.2017, перерахованої внаслідок зарахування до страхового стажу період її роботи з 01.01.2004 по 31.08.2021 в Комунальному некомерційному підприємстві «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» в подвійному розмірі згідно із статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням уже проведених платежів за вказаний період пенсійних виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Вказує, що з 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-IV (надалі по тексту також Закон №1058-IV), тобто з 01.01.2004 всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі. Згідно з абзацом 3 частини 4 статті 24 Закону №1058-IV пільговий порядок обчислення страхового стажу передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. На переконання представника відповідача, у зв`язку з набранням Законом №1058-IV з 01.01.2004 чинності, в подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону №1788-ХІІ підлягають зарахуванню періоди роботи до 01.01.2004. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до частини першої статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як слідує із наявних в матеріалах справи трудової книжки серії НОМЕР_2 , протоколу про перерахунок пенсії позивача по особовому рахунку № НОМЕР_3 від 28.02.2024 загальний страховий стаж позивача складає: 31 рік 04 місяці 28 днів, в тому числі робота за Списком №2 13 років 9 місяців і 18 днів (стаж враховано по 31.08.2021), зокрема (а.с.15-23, 207, 213):

- з 01.09.1983 по 21.02.1986 період навчання Бурштинському енергетичному технікумі;

- з 02.06.1986 по 31.11.1988 робота техніком в ОГЕ;

- з 02.02.1988 по 10.09.1988 робота учнем намотувальника котушок;

- з 15.11.1988 по 30.11.1988 робота в колгоспі імені Данила Галицького;

- з 11.05.1989 по 10.05.1992 перебування у відпустці по догляду за дитиною до 3 років;

- з 15.05.1992 по 14.05.1995 - перебування у відпустці по догляду за дитиною до 3 років;

- з 19.08.2002 по 31.10.2002 робота на посаді молодшої медсестри ванщиці по безпосередньому обслуговуванню гострих психічно хворих у КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психологічної допомоги Івано-Франківської обласної ради» (стаж в медичному закладі, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зараховано в подвійному розмірі);

- з 01.11.2002 по 18.08.2003 робота на посаді молодшої медсестри ванщиці по безпосередньому обслуговуванню гострих психічно хворих відділення №5 у Івано-Франківській державній обласній психіатричній лікарні №1 (стаж в медичному закладі, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зараховано в подвійному розмірі);

- з 19.08.2003 по 31.08.2003 робота за Списком №2 (стаж в медичному закладі зараховано в одинарному розмірі);

- з 01.09.2003 по 31.12.2003 робота на посаді молодшої медсестри палатної по безпосередньому обслуговуванню психічного хворих 5-го відділу у Івано-Франківській державній обласній психіатричній лікарні №1 (стаж в медичному закладі, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зараховано в подвійному розмірі).

Період з 01.01.2001 по 31.12.2001 згідно протоколів про перерахунок пенсії без ідентифікації місця роботи чи здобуття страхового стажу зараховано в одинарному розмірі.

Наступні періоди роботи ОСОБА_1 в Івано-Франківській державній обласній психіатричній лікарні №1, а саме з 01.01.2004 по 16.05.2004, з 01.06.2004 по 22.03.2005, з 01.04.2005 по 29.06.2006, з 01.07.2006 по 16.11.2008, а також з 20.11.2008 по 31.10.2017 зараховані позивачу за Списком №2 в одинарному розмірі (а.с.213).

Робота ОСОБА_1 в Івано-Франківській державній обласній психіатричній лікарні №1, а з 03.01.2020 в комунальному некомерційному підприємстві «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» на посаді молодшої медсестри (санітарка ванщиця) в 5-ому відділенні у періоди з 17.11.2008 по 19.11.2008, з 01.11.2017 по 31.10.2019, з 01.11.2019 по 30.04.2020, з 01.05.2020 по 31.05.2020 та з 01.06.2020 по 31.08.2021 зарахована до страхового стажу позивача в одинарному розмірі.

Позивач 12.12.2023 подала заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій просила зарахувати до стажу період її роботи з 19.08.2002 по 31.08.2021 у КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психологічної допомоги Івано-Франківської обласної ради» в подвійному розмірі, згідно статті 60 Закону №1788-ХІІ. До коментованої заяви останньою долучено копії паспорта громадянина України, ідентифікаційного номеру, трудової книжки та довідки про місце роботи від 05.12.2023 за №16318 (а.с.25).

Згідно змісту довідки від 05.12.2023 за №16318, ОСОБА_1 працювала в КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психологічної допомоги Івано-Франківської обласної ради» на посаді молодша медична сестра (санітарка ванщиця) 5-го відділення по безпосередньому обслуговуванню гострих психічно хворих з 19.08.2002 (наказ №66-к від 19.08.2002) по 31.08.2021 (наказ №66-к від 26.08.2021). У такій довідці вказано посилання на зміст Закону України «Про внесення зміни до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 10.04.2003 за №1110-IV, за змістом якого час роботи в психіатричних установах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі (а.с.24).

За результатами розгляду заяви позивача від 12.12.2023, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 15.01.2024 за №711-12473/В-02/8-0900/24 повідомило останню про відсутність законних підстав для обчислення періоду роботи ОСОБА_1 у закладі надання психіатричної допомоги з 01.01.2004 по 31.08.2021 у подвійному розмірі.

Також цим листом орган пенсійного забезпечення, підтвердив що страховий стаж позивача становить 31 рік 04 місяці (враховано по 31.08.2021). Стаж в медичному закладі відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІІ враховано в подвійному розмірі за періоди роботи з 19.08.2002 по 31.10.2002, з 01.11.2002 по 18.08.2003 та з 01.09.2003 по 31.12.2003 (а.с.28-29).

ОСОБА_1 вважаючи протиправною відмову відповідача щодо зарахування періоду роботи з 01.01.2004 по 31.08.2021 в подвійному розмірі, звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати вказаний період роботи останньої в подвійному розмірі, а також провести перерахунок та виплату пенсії, з 06.11.2017.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що стаж роботи за період з 01.01.2004 по 31.08.2021 (відповідно до записів трудової книжки) на посадах по безпосередньому обслуговуванню гострих психічно хворих має зараховуватися до спеціального стажу в подвійному розмірі, як це передбачено статтею 60 Закону №1788-ХІІ.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач подала заяву про перерахунок пенсії 12.12.2023, то спірний перерахунок повинен бути здійснений з 01.12.2023.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та зазначає наступне.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Відповідно до преамбули Закону № 1058-IV, цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 24 Закону № 1058-IV врегульовано періоди, з яких складається страховий стаж.

Згідно частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Крім того, за правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII, в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу) діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.

Відповідно до статті 60 Закону № 1788-XII «Пільги по обчисленню стажу за роботу в деяких медичних закладах» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Пільги щодо обчислення стажу роботи в деяких медичних закладах передбачені статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно із відомостями, які містяться в трудовій книжці серії НОМЕР_2 , вбачається наступна інформація про працю позивачки у спірні періоди:

- з 19.08.2002 на посаді молодшої медсестри ванщиці в 5-ому відділі по безпосередньому обслуговуванню психічно хворих в Івано-Франківській державній обласній психіатричній лікарні №1;

- з 01.11.2002 переведена на посаду молодшої медсестри палатної по безпосередньому обслуговуванню психічно хворих 5-го відділу в Івано-Франківській державній обласній психіатричній лікарні №1;

- з 07.10.2011 Івано-Франківська державна обласна психіатрична лікарня №1 змінена на Івано-Франківську обласну психоневрологічну клінічну лікарню №1;

- з 03.01.2020 Івано-Франківська обласна психоневрологічна клінічна лікарня №1 реорганізована в КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради»;

- з 01.04.2020 переведена на посаду молодшої медсестри (санітарки палатної) на 0,5 ставки;

- з 01.02.2021 переведена на посаду молодшої медичної сестри (санітарки палатної) на повну ставку 5-го загально-психіатричного відділення;

- з 31.08.2021 звільнена з роботи за пунктом 1 статті 40 КЗпП України (у зв`язку зі скороченням штату працівників).

Як встановлено судом, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не зараховано до страхового стажу позивача періоди його роботи з 01.01.2004 по 31.08.2021 у подвійному розмірі, оскільки відсутня правова норма в Законі № 1058-IV та відсутній обов`язок враховувати статтю 60 Закону № 1788-XII для обрахунку стажу з 01.01.2004.

Колегія суддів враховує, що вимогами пункту 4 статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Крім того, редакція статті 60 Закону № 1788-XII є чинною на теперішній час, а стаття 24 Закону № 1058-IV не скасовує статтю 60 Закону № 1788-XII та не зупиняє її дію.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 квітня 2023 року у справі № 160/14078/22. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17 та від 20 квітня 2022 року у справі № 214/3705/17, у яких Суд залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими зобов`язано відповідачів зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII періоди роботи позивачів в закладах, визначених у статті 60 Закону № 1788-XII, після 01 січня 2004 року, тобто після дати набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 03.11.2021 у справі № 360/3611/20, Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом № 1058-IV та Законом № 1788-XII вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон № 1788-ХІІ був прийнятий раніше за Закон № 1058-IV.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», то він мав би виключити із Закону України «Про пенсійне забезпечення» усі інші положення, чого зроблено не було.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем протиправно не зараховано до стажу позивача у подвійному розмірі періоди роботи в у КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психологічної допомоги Івано-Франківської обласної ради» з 01.01.2004 по 31.08.2021, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Оскільки сторони не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, в силу приписів статті 308 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі № 300/4056/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді І. В. Глушко
В. С. Затолочний