Справа № 440/15698/25
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 22 грудня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/15698/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до трудового стажу періодів роботи: з 01.01.1995 по 11.12.1995, з 12.12.1995 по 04.03.1996, з 05.03.1996 по 12.06.1996, з 18.12.1996 по 23.09.1998 в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі за один рік та шість місяців та в перерахунку пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до трудового стажу періоди роботи в районі Крайньої Півночі: з 01.01.1995 по 11.12.1995, з 12.12.1995 по 04.03.1996, з 05.03.1996 по 12.06.1996, з 18.12.1996 по 23.09.1998 на пільгових умовах, один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі за один рік та шість місяців та здійснити перерахунок пенсії з врахуванням періодів роботи в районі Крайньої Півночі.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у зв`язку досягненням пенсійного віку та за наявності достатнього для цього страхового (трудового) стажу набув право на пенсію за віком. З метою реалізації права на пенсійне забезпечення, звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення відповідного виду пенсії, однак при її призначенні Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області протиправно не зарахував до страхового стажу позивача окремі періоди його роботи у зв`язку з припиненням з 01.01.2023 Російською Федерацією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Переконання позивача у протиправності відмови у призначенні пенсії за віком стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

04.12.2025 до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що періоди роботи позивача в Російській Федерації з 01.01.1995 по 11.12.1995, з 12.12.1995 по 04.03.1996, з 05.03.1996 по 12.06.1996, з 18.12.1996 по 23.09.1998 відповідач не включив до страхового стажу з тих підстав, що Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. У зв`язку із зазначеними обставинами відповідач вважає, що призначена позивачу пенсія за віком обрахован згідно норм чинного законодавства.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

З 29.05.2025 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, як одержувач пенсії за віком, призначеної згідно ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

Відповідно до алгоритму розрахунку: пенсія за віком, страховий стаж з урахуванням перетину періодів всього для розрахунку становить: 35 років, один місяць, двадцять п?ять днів.

При здійснення розрахунку страхового стажу відповідачем не було враховано стаж роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців), а саме період роботи в Ханти - Мансійському автономному окрузі Тюменської області:

- з 01.01.1995 році (наказ N? 3к від 01.01.1995 р.) по 11.12.1995 р. (наказ № 105к від 15.12.1995р.) на посаді помічник бурильника 4 розряду по капітальному ремонту та освоєнню свердловин акціонерного товариства закритого типу «руско - нефть» Ханти - Мансійський автономний округ;

- з 12.12.1995 р. (наказ № 74к від16.12.1995р. ) по 04.03.1996 (наказ №14к від 06.03.1996р.) на посаді помічник бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ по 5 розряду, закритого акціонерного товариства «БИКОМ» вахтового експедиційного методу праці в місцевості прирівняною до районів Крайньої Півночі, Тюменська область, Ханти - Мансійський Автономний округ;

- з 05.03.1996 р. (наказ № 843к від 03.03.1996р) по 12.06.1996 р. (наказ 2306к від 12.06.1996р.) на посаді бурильника 5 розряду в цех капітального ремонту свердловин, вахтовим методом роботи АТ « Кондпетролеум» в місцевості прирівняною до районів Крайньої Півночі, Тюменська область, Ханти - Мансійський Автономний округ;

- з 18.12.1996р. (наказ №433/к від 18.12.19960) по 23.09.1998р. (наказ № 367к від 23.09.1998р.) на посаді оператора свердловин 4 розряду в цеху по видобувачі нафти та газу № 7 акціонерного товариства відкритого типу «ЛУКойлУрайнафтогаз», м. Урай, Ханти - Мансійський Автономний округ, Тюменська область.

Не погоджуючись з розрахунком страхового стажу позивач звернувся з заявою від 31.07.2025 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зарахування до стажу періодів роботи в районі Крайньої Півночі: з 01.01.1995 році по 11.12.1995 р.; з 12.12.1995 р. по 04.03.1996; з 05.03.1996 р. по 12.06.1996 р.; з 18.12.1996р. по 23.09.1998 р., та здійснити перерахунок пенсії з врахуванням вище зазначеного періоду роботи в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, а саме зарахувати один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі за один рік та шість місяців.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області листом від 28.08.2025 року № 14379 - 12767/x-02/8 - 1600/25 мені було відмовлено в врахуванні зазначених періодів роботи на території російської федерації в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, згідно записів моєї трудової книжки НОМЕР_1 . Зокрема було зазначено, що ПКМУ від 29.11.2022 № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992р. у м. Москві. Зазначена постанова набрала чинності 02.12.2022. Відповідно до ст. 13 Угоди її дія припиняється стосовно учасників, після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм письмового повідомлення про вихід з Угоди. Відповідно датою припинення Угоди є 19.06.2023. До страхового стажу зараховуються періоди роботи на території РРФСР лише по 31 грудня 1991 року. ГУ ПФУ в Полтавській області вважає, що правові підстави для врахування періодів роботи з 01.01.1995 по 11.12.1995, з 12.12.1995 по 04.03.1996, з 05.03.1996 по 12.06.1996, з 18.12. 1996 по 23.09.1998 на території російської федерації в районах Крайньої півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 - відсутні.

Позивач не погодився з позицією відповідача, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон № 1058-IV.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 30 років.

Судом встановлено, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи на території Російської Федерації з 01.01.1995 по 11.12.1995, з 12.12.1995 по 04.03.1996, з 05.03.1996 по 12.06.1996, з 18.12.1996 по 23.09.1998 у зв`язку з припиненням з 01.01.2023 Російською Федерацією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Визначаючись щодо правомірності відмови відповідача у зарахуванні до страхового стажу позивача такого періоду роботи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону № 1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Частиною четвертою статті 1 Закону № 1788-XII передбачено, що у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

Відповідно до частини 2 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, укладеною між Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Білорусь, Республіки Вірменії, Республіки Казахстан, Республіки Киргизстан, Республіки Молдова, Російської Федерації, Республіки Таджикистан, Республіки Узбекистан та України, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Згідно з приписами статті 6 Угоди призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Частиною 2 статті 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів від 15.04.1994, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, Республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, Російської Федерації, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема, стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Зі змісту відповіді органу ПФУ вбачається на заяву позивача проперерахунок пенсії із зарахування до його сторахового стажу спірних періодів вбачається, що автентичність записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 23.01.1988, відповідачем не оспорюється. Єдиною підставою для відмови у зарахування періодів з 01.01.1995 по 11.12.1995, з 12.12.1995 по 04.03.1996, з 05.03.1996 по 12.06.1996, з 18.12.1996 по 23.09.1998 до страхового стажу позивача стала та обставина, що Російська Федерація припинила свою участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

В силу пункту 2 статті 13 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, укладеною між Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Білорусь, Республіки Вірменії, Республіки Казахстан, Республіки Киргизстан, Республіки Молдова, Російської Федерації, Республіки Таджикистан, Республіки Узбекистан та України, пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Тож, припинення участі однієї з договірних сторін в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не є підставою для відмови в зарахуванні стажу роботи позивача, адже такий стаж ним набутий до припинення участі як Російської Федерації, так і України.

До того ж позиція відповідача суперечить принципу верховенства права, оскільки право позивача на призначення пенсії не ставиться у залежність від припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди.

Відтак, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи зараховуються до трудового стажу громадян держав - учасників.

Статтями 72, 73 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen V. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Серед критеріїв, принципів, які повинні застосовуватись суб`єктом владних повноважень при прийнятті ними рішень та вчиненні дій та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, дій (ст. 2 КАС України), є, зокрема, принцип законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень вказаному критерію для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.

Крім того, щодо заявленої позивачем вимоги щодо зарахування спірних періодів, до його страхового стажу, в пільговому 1,5 кратному розмірі, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», чинної на час спірної роботи позивачки, робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до статті 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 №1908-VII «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», чинної на час спірної роботи позивачки, скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених ст.5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960, з п`яти до трьох років та передбачено надання зазначених пільг особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану два роки.

Згідно з пункту 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» зазначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, після 01.03.1960 зараховувати за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до підпункту 1,2 Розділу 1 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради міністрів СРСР 16.12.1967 №530/П-28 (надалі - Інструкція №530/П-28), пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Системний аналіз вказаних положень дає підстави дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин: 1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях; 2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10.02.1960 та від 29.09.1967 та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 №148.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.09.2019 у справі №750/1717/16-а, від 06.11.2019 у справі №212/2529/16-а.

При цьому, основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є трудова книжка, додатково такі обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема, архівною довідкою.

Крім того, у пункті 2 Розділу 1 Інструкції №530/П-28 вказано, що пільги, передбачені статей 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, що спростовує доводи пенсійного орану про обов`язкову наявність такого договору.

Так, відповідно до записів трудової книжки 10-15, 18-20 позивача серії НОМЕР_1 від 23.01.1988 позивач працював:

- з 01.01.1995 році ( прийнято - наказ N? 3к від 01.01.1995 р.) по 11.12.1995 р. ( звільнено - наказ № 105к від 15.12.1995р.) на посаді помічник бурильника 4 розряду по капітальному ремонту та освоєнню свердловин акціонерного товариства закритого типу «руско - нефть» Ханти - Мансійський автономний округ;

- з 12.12.1995 р. ( прийнято - наказ № 74к від16.12.1995р. ) по 04.03.1996 (звільнено- наказ №14к від 06.03.1996р.) на посаді помічник бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ по 5 розряду, закритого акціонерного товариства «БИКОМ» вахтового експедиційного методу праці в місцевості прирівняною до районів Крайньої Півночі, Тюменська область, Ханти - Мансійський Автономний округ;

- з 05.03.1996 р. (прийнято - наказ № 843к від 03.03.1996р) по 12.06.1996 р. (звільнено - наказ 2306к від 12.06.1996р.) на посаді бурильника 5 розряду в цех капітального ремонту свердловин, вахтовим методом роботи АТ « Кондпетролеум» в місцевості прирівняною до районів Крайньої Півночі, Тюменська область, Ханти - Мансійський Автономний округ;

- з 18.12.1996р. (прийнято - наказ №433/к від 18.12.19960) по 23.09.1998р. (звільнено - наказ № 367к від 23.09.1998р.) на посаді оператора свердловин 4 розряду в цеху по видобувачі нафти та газу № 7 акціонерного товариства відкритого типу «ЛУКойлУрайнафтогаз», м. Урай, Ханти - Мансійський Автономний округ, Тюменська область.

З урахуванням наведеного, періоди роботи позивача з 01.01.1995 по 11.12.1995, з 12.12.1995 по 04.03.1996, з 05.03.1996 по 12.06.1996, з 18.12.1996 по 23.09.1998 мають розраховуватись в пільговому обчисленні - один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців роботи.

Проаналізувавши викладене, судом визнано за необхідне визнати визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у перерахунку пенсії та зарахуванні позивачу до трудового стажу періодів роботи: з 01.01.1995 по 11.12.1995, з 12.12.1995 по 04.03.1996, з 05.03.1996 по 12.06.1996, з 18.12.1996 по 23.09.1998 в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі за один рік та шість місяців та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до трудового стажу позивача періоди роботи в районі Крайньої Півночі: з 01.01.1995 по 11.12.1995, з 12.12.1995 по 04.03.1996, з 05.03.1996 по 12.06.1996, з 18.12.1996 по 23.09.1998 на пільгових умовах, один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі за один рік та шість місяців та здійснити перерахунок пенсії з 29.05.2025 ( дати призначення пенсії позивачу за віком) з урахуванням висновків суду.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У дослідженому судом випадку відповідачем не доведено правомірності та обґрунтованості свого рішення, а позивачем надано достатні, достовірні та допустимі докази на підтвердження існування обставин, що свідчать про те, що зазначений орган Пенсійного фонду у спірних правовідносинах мав діяти в інший спосіб.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у перерахунку пенсії та зарахуванні ОСОБА_1 до трудового стажу періодів роботи з 01.01.1995 по 11.12.1995, з 12.12.1995 по 04.03.1996, з 05.03.1996 по 12.06.1996, з 18.12.1996 по 23.09.1998 в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі за один рік та шість місяців.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в районі Крайньої Півночі з 01.01.1995 по 11.12.1995, з 12.12.1995 по 04.03.1996, з 05.03.1996 по 12.06.1996, з 18.12.1996 по 23.09.1998 на пільгових умовах, один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі за один рік та шість місяців та здійснити перерахунок пенсії з 29.05.2025 з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова