Справа № 642/7239/25
Суддя: Петрова Н. М.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"19" грудня 2025 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 642/7239/25

Провадження № 2-а/642/68/25

19 грудня 2025 року

м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Петрової Н.М.

за участю секретаря судового засідання Лісняк В.С.

представників відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 Старцевої О.Г., Чхан О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

До Холодногірського районного суду м.Харкова звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якій він просить суд: поновити строк на оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 серпня 2025 року №7/9854 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , штрафу, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 25 500 грн., розпочавши відлік з наступного за днем отримання постанови днем 13.11.2025. Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 серпня 2025 року № 7/9854 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , штрафу, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 25 500 грн., із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних стягувань.

Позовна заява містила в собі заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд зупинити дію постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.08.2025 р. № 7/9854, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та зупинити стягнення на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.08.2025 р. № 7/9854, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позовна заява сформована в системі «Електронний суд».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025, справа надійшла в провадження судді Петрової Н.М. (а.с.24).

Ухвалою Холодногірського районного суду м.Харкова від 19.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.26).

Ухвалою суду від 19.11.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено (а.с.27-28).

26.11.2025 через електронний суд від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 Чхан О.О., яка діє на підставі довіреності, надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.32-49).

28 листопада 2025 від позивача ОСОБА_1 через електронний суд надійшла відповідь на відзив, відповідно якої просить суд відхилити аргументи відзиву відповідача, а сам відзив залишити без розгляду як такий, що направлений на введення суду в оману, що є зловживаннями процесуальними правами, позов задовольнити в повному обсязі (а.с.50-54).

28 листопада 2025 через електронний суд від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 Чхан О.О. надійшло клопотання про долучення матеріалів до справи (а.с.55-61).

02 грудня 2025 від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі (а.с.62-69).

18.12.2025 від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 Чхан О.О. надійшло клопотання про долучення доказів (а.с.71-74).

19 грудня 2025 позивачем до суду направлено клопотання про долучення доказів по справі (а.с.75-77).

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Так, 03.08.2025 працівниками Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, у зв`язку з перебуванням у розшуку за порушення правил військового облік, було доставлено громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно рапорту ПОГ СВГ ВП Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області Дорошенка Є.В. від 03.08.2025, під час відпрацювання звернення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 05.12.2024, 03.08.2025 ОСОБА_1 доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 за вчинення адміністративного правопорушення, передаченого ст.210-1 КУпАП, порушника отримав офіцер мобілізаційного відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_6 складена довідка № 7/9388 про доставлення (супроводження) громадянина ОСОБА_1 до ТЦК та СП 03.08.2025 о 12-24 працівником поліції Дорошенко Є.В.

У зв`язку з чим ОСОБА_1 був взятий на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_7 03.08.2025, згідно окремого доручення командира військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2025 №26050 та на виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 12.03.2025 №1785/ВОБ, оскільки був доставлений співробітниками органів Національної поліції України у зв`язку з перебуванням в розшуку, як такого що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до вищевказаного розпорядження, всіх громадян, які доставлені органами НПУ, як такі, що вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП, беруться на військовий облік у районному ТЦК та СП за місцем доставлення, та притягуються до адміністративної відповідальності.

В ході проведення перевірки встановлено, що громадянин ОСОБА_1 за інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перебуває на військовому обліку рядового, сержантського і старшинського складу запасу. В розділі статус військовозобов`язаного ОСОБА_1 , згідно даних з реєстру, зроблено запис: перебуває в розшуку від 08.08.2025 до 07.08.2026. Причиною перебування у розшуку не став на військовий облік за місцем оформлення ВПО (ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу») В графі картотека обліку зроблено запис: «Картотека вільних залишків». В графі підкартотека обліку зроблено запис: «Підлягають призову на військову службу під час мобілізації». В графі звання, зроблено запис: «Солдат». Ідентифікатор військовозобов`язаного: 8. В графі ВОС, зроблено запис: «(999) Потребує проходження базової загальновійськової підготовки». В графі код ВОС, зроблено запис: «(097) Солдат резерву». В графі група обліку, зроблено запис: (А) Всі види Збройних Сил України, родів військ і служб, для яких не визначені особливі вимоги щодо проходження військової служби»..

Дата введення інформації про особу в систему: 09.06.2020. В графі - звірка контактних даних, зроблено запис: 03.07.2024. В графі звірка даних при особистій явці, зроблено запис: 12.08.2025. В графі звірка даних ОМС, запис відсутній. В графі звірка даних підприємствами та ВНЗ, запис відсутній.

Згідно облікової картки військовозобов`язаного в графі «Відомості про медичний огляд» дані про проходження медичного огляду графа 15 записи відсутні. В результаті зазначеного, ОСОБА_1 під час дії воєнного стану та проведення мобілізаційних заходів своєю бездіяльністю порушив законодавство про військовий обов`язок та військову службу, про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Інформація про проходження Позивачем медичного огляду на виконання вимог Закону №3621 до 05.06.2026 в Реєстрі - відсутня. Дата останнього проходження ВЛК невідома.

Згідно даних з Реєстру та облікової картки на військовозобов`язаного, направлення на проходження повторного медичного огляду - не отримував.

Таке направлення позивач ОСОБА_1 був зобов`язаний отримати самостійно шляхом особистого прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

Відповідно до вимог пункту 69 Порядку № 1487, у разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.

Згідно з вимогами пункту 81 Порядку № 1487, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 військовозобов`язаному ОСОБА_1 було вручене направлення за № 4514772 від 03.08.2025 на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби під час мобілізації.

Проходження медичного огляду для приведення у відповідність даних згідно норм чинного законодавства потребує безпосередньої участі військовозобов`язаного, вчинення ним відповідних дій: отримання направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією та його проходження.

Військовозобов`язаний ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання повістки на проходження медичного огляду для визначення ступеню придатності до військової служби, про що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 складений акт відмови від отримання.

Також у присутності свідків ОСОБА_1 відмовився від підпису про отримання направлення на ВЛК, про що посадовими особами ТЦК та СП складено акт про відмову вручення картки обстеження та медичного огляду.

Так як військовозобов`язаний ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (порушення мобілізаційного законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період), 03.08.2025 офіцером мобілізаційного відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 лейтенантом ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за № 7/9397 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за порушення ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, відповідно до протоколу №7/9397 від 03.08.2025, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 03.08.2025 ОСОБА_1 посадовими особами вручалося направлення № 4514772 для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби за призивом по мобілізації при КНП «18 міська лікарня» ХМР.

В протоколі зазначено, що під час складання адміністративного протоколу ОСОБА_1 роз`яснено ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 год. 00 хв. 10.08.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 відмовився в присутності двої свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від проходження медичного огляду та від подальшого призову.

03.08.2025 в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складено акт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією та призиву на війскову службу за мобілізацією в особливий період, ОСОБА_1 попереджений про кримінальну відповідальність за ст.336 КК України.

10.08.2025 ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП

10.08.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_5 , в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 винесено постанову за №7/9854 по справі про адміністративне правопорушення від 10.08.2025 про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 25 000 грн.

Станом на день розгляду справи 19.12.2025, згідно копії Витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 перебуває в розшуку за непроходження (відмова від проходження) військово-лікарської комісії (п.2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист».

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 серпня 2025 року № 7/9854 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на гр. ОСОБА_1 є необґрунтованою та протиправною, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, направлення на ВЛК як і повістку він не отримував, розписку не надавав, а керівником ІНФОРМАЦІЯ_9 справа не розглядалась належним чином, рішення прийнято без повного та всебічного дослідження доказів, тому ОСОБА_1 вважає, що в його діях не доведено склад інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, фактичні обставини мають істотні суперечності, у зв?язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що він стоїть на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_10 та жодного відношення до ІНФОРМАЦІЯ_5 він не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , яка відноситься до Холодногірського району м.Харкова. Адреса мешкання, яка вказана у протоколі та у постанові, а саме: АДРЕСА_3 до нього не відноситься.

Також позивач вказує, що на його утриманні знаходиться дві неповнолітні дитини ОСОБА_6 , 2020 року народження, та ОСОБА_7 , 2008 року народження, він є ФОП, у зв`язку з чим, адміністративний штраф, який накладений на нього уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 погіршує матеріальне становище сім`ї та належне забезпечення дітей, тому просить суд постанову № 7/9854 від 10.08.2025 скасувати, а провадження у справах закрити.

Позиція відповідача

У відзиві на позов відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.22 Постанови КМУ №560 від 16.05.2024, резервісти та військовозобов?язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов?язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв?язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

Згідно абз. 2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов?язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Абзацом 7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що інші військовозобов?язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов?язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Проте, ОСОБА_1 не з`явився по повістці № 1128934, виданою ІНФОРМАЦІЯ_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ) 25.11.2024 о 09-00 для уточнення даних, у звязку з чим його було оголошено у розшук.

Крім того, зазначає, що згідно до п.п.1,3,10 ст.1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов?язком громадян України. Військовий обов?язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов?язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов?язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров?я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов?язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно до п.1 абз. 1,3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну пдготовку та мобілізацію», громадяни зобов?язані: проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров?я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно Додатку 2 постанови КМУ №1487 від 30.12.2022, п. 2 ст. 1 правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, призовники, військовозобов?язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, розпорядженнях), (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов?язаних та резервістів.

03.08.2025 працівниками Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, у зв`язку з перебуванням у розшуку за порушення правил військового обліку, було доставлено громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході проведення перевірки встановлено, що громадянин ОСОБА_1 за інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перебуває на військовому обліку рядового, сержантського і старшинського складу запасу.

В розділі статус військовозобов`язаного ОСОБА_1 , згідно даних з реєстру, зроблено запис: перебуває в розшуку від 05.12.2024 по 04.12.2025. Причиною перебування у розшуку у зв`язку з неприбуттям за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначені у повістці (ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»). Згідно облікової картки військовозобов`язаного в графі «Відомості про медичний огляд» дані про проходження медичного огляду графа 15 записи відсутні.

4 травня 2024 року набрав чинності Закон України від 21.03.2024 № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» (далі Закон №3621). Цим документом з положень законодавства про військовий обов`язок і військову службу виключено такі визначення як «обмежено придатний до військової служби» та «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».

У відповідності до зазначеного Закону України був приведений наказ Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 «Про затвердження Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України», яким визначається процедура проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями (далі ВЛК).

Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Також, за визначенням, наведеним у пункті 1.2 розділу І Положення №402, військово- лікарська експертизаце, зокрема: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово- спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ.

Наведені норми кореспондуються з приписами пункту 3.1 глави 1 розділу ІІ Положення №402. Медичний огляд військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період врегульований главою 3 розділу ІІ Положення №402.

Відповідно до пункту 3.1 розділу ІІ Положення №402, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

Згідно з пунктом 3.2 розділу ІІ Положення №402, повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення.

Пунктом 3.8 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що постанови ВЛК ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу.

Постанова ВЛК ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби, прийнята в облікових цілях в мирний час, дійсна протягом п`яти років з дня закінчення медичного огляду.

Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.

Під час дії особливого періоду постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення) у трьох примірниках, які не пізніше десятиденного строку з дня закінчення медичного огляду та перевірки ВЛК обласних (Київського та Севастопольського міських) ТЦК та СП, направляються на затвердження до штатних ВЛК згідно адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи.

Інші постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП, на особливий період оформлюються довідкою військово-лікарської комісії (додаток 4 до цього Положення) у трьох примірниках.

Згідно з пунктом 3.10 розділу ІІ Положення №402, у воєнний час та під час мобілізації, на особливий період відстрочка від призову за станом здоров`я надається військовозобов`язаному на строк від 1 до 6 місяців залежно від захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) та прогнозованої тривалості лікування. Після закінчення відстрочки військовозобов`язані оглядаються для вирішення питання про придатність до військової служби.

Інформація про проходження Позивачем ОСОБА_1 медичного огляду на виконання вимог Закону №3621 до 05.06.2026 в Реєстрі - відсутня. Дата останнього проходження ВЛК - невідома Згідно даних з Реєстру та облікової картки на військовозобов`язаного, направлення на проходження повторного медичного огляду - не отримував.

Таке направлення Позивач був зобов`язаний отримати самостійно шляхом особистого прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

Згідно даних з реєстру, в графі картотека обліку зроблено запис: «Картотека вільних залишків». В графі підкартотека обліку зроблено запис: «Підлягають призову на військову службу під час мобілізації».

Відповідач звертає увагу, що відповідно до вимог пункту 81 Порядку № 1487, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 військовозобов`язаному ОСОБА_1 було вручене направлення за № 4514772 від 03.08.2025 на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби під час мобілізації.

Проходження медичного огляду для приведення у відповідність даних, згідно норм чинного законодавства, потребує безпосередньої участі військовозобов`язаного, вчинення ним відповідних дій: отримання направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією та його проходження.

В подальшому, військовозобов`язаний ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання повістки на проходження медичного огляду для визначення ступеню придатності до військової служби, про що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 складений акт відмови від отримання.

Також у присутності свідків Позивач відмовився від підпису про отримання направлення на ВЛК, про що посадовими особами ТЦК та СП складено акт про вручення картки обстеження та медичного огляду.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (порушення мобілізаційного законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 235, 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, офіцером мобілізаційного відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 лейтенантом ОСОБА_2 03.08.2025 складено протокол про адміністративне правопорушення за № 7/9397 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, за порушення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Під час складання адміністративного протоколу Позивачу роз`яснено ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 год. 00 хв. 10.08.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

В розділі підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зроблено запис «відмовився» у присутності свідків. Тобто, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , був належним чином ознайомлений зі змістом адміністративного протоколу, датою і місцем розгляду справи та винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, але від пояснень та підписання протоколу відмовився у присутності свідків, про що зроблено відповідний запис згідно бланку адміністративного протоколу.

Отже, відповідач вважає, що підстави для скасування постанови № 7/9854 від 10.08.2025 відсутні.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 70).

Представники відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В судовому засіданні допитано в якості свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що працює офіцером мобілізаційного відділу в ІНФОРМАЦІЯ_13 . Він запам`ятав ОСОБА_1 , так як останній був доставлений співробітниками поліції за порушення правил мобілізації та перебував у розшуку. Встановлено, що він не з`явився по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_4 для оновлення даних, був оголошений у розшук. Не мав ані бронювання, ані відстрочки. На нього склали протокол за ст.210-1 КУпАП за неявку до ТЦК та СП за неоновлення даних, але до адміністративної відповідальності не був притягнутий, так як спливли строки притягнення до адміністративної відповідальності, зазначені в ст.38 КУпАП. Так як в картці військовозобовязаного ОСОБА_1 не було даних про проходження ВЛК для встановлення придатності до військової служби, ОСОБА_1 було вручено направлення для проходження ВЛК, запропонували проїхати до м.Харкова до поліклініки № 18 для проходження ВЛК, так як був вихідний день. Але ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення в присутності двох свідків, в результаті чого складено акт відмови про отримання направлення та протокол про адміністративне правопорушення, намагалися вручити повістку про розгляд справи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_14 . Адреса в протоколі про адміністративне правопорушення записувалася зі слів ОСОБА_1 . Щодо неточностей та описок в протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що це сталося з причини великого обсягу мобілізаційних осіб та великого обсягу роботи. Є інформація, що ОСОБА_1 так і не пройшов медичний огляд, у зв`язку з чим оголошений у розшук.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що працює головним спеціалістом мобілізаційного відділу в ІНФОРМАЦІЯ_13 . Знає ОСОБА_1 у зв`язку з виконанням своїх обов`язків, пам`ятає, що його привезли співробітники поліції, так як останній перебував в розшуку. Він засвідчував факт відмови ОСОБА_1 від отримання направлення на ВЛК та відмови від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення. Сказав, що він засвідчив факт відмови ОСОБА_1 від підпису та проходження ВЛК.

Свідок ОСОБА_3 зазначив, що працює інструктором мобілізаційного відділу в ІНФОРМАЦІЯ_13 . Особисто ОСОБА_1 не знає, але засвідчував факт його відмови від отримання направлення на ВЛК, та факт відмови поставити підпис в протоколі про адміністративне правопорушення. Йому відомо, що наразі ОСОБА_1 перебуває в розшуку за непроходження ВЛК.

Заслухавши представників відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Так, предметом оскарження у даній справі є постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 №7/9854 від 10.08.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн. (а.с.11-12, 47, 59).

Отже, в цій справі суд має надати оцінку на предмет законності оскаржуваної постанови, оцінивши її на предмет відповідності верховенству права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

За приписами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно із ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 210-1 КУпАП України є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (Закон № 3543-XII), Порядком організації та ведення військового обліку призовників, і військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", де ч. 1 передбачено обов`язок в, т.ч., дотримання правил військового обліку.

За приписами ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Судовим розглядом встановлено, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він в умовах особливого періоду, відмовився від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби за призивом по мобілізації при КНП №18 міська лікарня» ХМР. Зозуля відмовився від проходження медичного огляду та від подальшого призову.

Як зазначено у абз.3 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ч.13 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Таким чином, під час здійснення заходів, направлених на виконання вимог Указу Президента щодо проведення загальної мобілізації та організації призову військовозобов`язаних громадян на військову службу під час мобілізації в особливий період, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки наділені повноваженнями проводити медичний огляд військовозобов`язаних для визначення їх придатності до військової служби.

Так само і військовозобов`язані громадяни, у відповідності з діючими положеннями законодавства, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п. 3.1 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2008 року № 402, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України, на підставі направлення за формою, наведеною у додатку 11 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на ВЛК, виданих резервістам та військовозобов`язаним для проходження медичного огляду за формою, наведеною у додатку 12 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, та видається військовозобов`язаному під особистий підпис.

Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2025 року № 519 внесені зміни до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 зі змінами, зокрема абзац другий пункту 69 викладено в такій редакції: «Особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію».

Системний аналіз вказаних норм дає підстави стверджувати, що обов`язок з проходження медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби покладається на громадян України віком від 25 до 60 років, з метою визначення придатності до військової служби.

Вказані громадяни зобов`язані з 15 лютого 2025 року (дати набрання чинності Закону №4235-ІХ) до 05 червня 2025 року самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП.

Судом встановлено, що наразі ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_10 у АДРЕСА_2 , про що свідчить копія військово-облікового документу з Резерв+ та копія картотеки обліку (а.с.14, 60).

03.08.2025 працівниками Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, у зв`язку з перебуванням у розшуку за порушення правил військового обліку, було доставлено громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно рапорту ПОГ СВГ ВП Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області Дорошенка Є.В. від 03.08.2025, під час відпрацювання звернення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 05.12.2024, 03.08.2025 ОСОБА_1 доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 за вчинення адміністративного правопорушення, передаченого ст.210-1 КУпАП, порушника отримав офіцер мобілізаційного відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 (а.с.84).

ІНФОРМАЦІЯ_6 складена довідка № 7/9388 про доставлення (супроводження) громадянина до ТЦК та СП ОСОБА_1 03.08.2025 о 12-24 працівником поліції Дорошенко Є.В. (зв.а.с.60, 85)

Згідно з вимогами пункту 81 Порядку № 1487, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 військовозобов`язаному ОСОБА_1 було вручене направлення за № 4514772 від 03.08.2025 на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби під час мобілізації (а.с.61).

Військовозобов`язаний ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення № 4514772 для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби та від підпису, відмовмвся від отримання повістки на проходження медичного огляду для визначення ступеню придатності до військової служби (зв.а.с.60), про що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складений акт відмови від отримання (зв.а.с.74).

Офіцером мобілізаційного відділу ОСОБА_2 складено протокол №7/9397 від 03.08.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого 03.08.2025 ОСОБА_1 посадовими особами вручалося направлення № 4514772 для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби за призивом по мобілізації при КНП «18 міська лікарня» ХМР. В протоколі зазначено, що під час складання адміністративного протоколу ОСОБА_1 роз`яснено ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 попереджений про кримінальну відповідальність за ст.336 КК України, йому повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 год. 00 хв. 10.08.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 відмовився в присутності двої свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від проходження медичного огляду та від подальшого призову (а.с.49, 58).

10.08.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_5 , в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 винесено постанову за №7/9854 по справі про адміністративне правопорушення від 10.08.2025 про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 25 000 грн. (а.с.47, 59).

Позивач стверджує, що для проходження медичного огляду не з`явився у зв`язку з тим, що повісток чи будь-яких викликів від відповідача щодо проходження ВЛК не отримував.

Але, суд відхиляє вказані доводи позивача, оскільки, як встановлено судовим розглядом та підтверджено показами свідків, ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення №4514772 для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби за призивом по мобілізації при КНП «18 міська лікарня» ХМР, відмовився від отримання повістки і наразі не пройшов медичний огляд, як того зобов`язує Закон.

Як зазначалося вище, Законом №4235-ІХ на громадян України віком від 25 до 60 років, покладається обов`язок до 05 червня 2025 року самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Доказів самостійного звернення до ТЦК та СП, на обліку якого перебуває ОСОБА_1 позивачем не надано.

Крім того, згідно копії Витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 перебуває в розшуку за непроходження (відмова від проходження) військово-лікарської комісії (п.2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист») (а.с.86).

Таким чином, позивачем проігнороване виконання обов`язку, покладеного на нього згідно вищезазначених правових норм, жодним із визначених способів звернення з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду він не скористався, таким чином порушив вимоги Закону №4235-ІХ, яким внесені зміни до Закону № 3621-IX та п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Щодо зазначених позивачем інших підстав для скасування постанови суд вважає, що такі підстави жодним чином об`єктивно не підтверджуються та навпаки спростовуються наданими стороною відповідача доказами.

Таким чином, жодних законних та обґрунтованих підстав для звільнення позивача від адміністративної відповідальності та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення судом не встановлено, оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджений належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року по справі №917/1307/18, розтлумачено сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме позиція та докази, надані стороною відповідача є більш переконливими та об`єктивними для суду.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а отже постанова №7/9854 від 10.08.2025 прийнята правомірно, відповідно до закону в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством, у зв`язку з чим, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати залишаються за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 9, 11, 44, 73-78, 90, 241-246, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_2 РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса місцезнаходження:

АДРЕСА_5 -адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Повний текст рішення складено 22.12.2025

Суддя Наталя ПЕТРОВА