Справа № 420/19863/25
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Данн. до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Одеської митниці, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA500580/2025/000099/2 від 17.06.2025;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA500580/2025/000193 від 17.06.2025.

Одеською митницею заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, яке обґрунтовано тим, що розмір скорегованої митної вартості становить 91 596,29 грн, а обставини по справі потребують надання ґрунтовних усних пояснень, бажають брати участь у досліджені доказів, виступити зі вступним словом, ставити питання та надавати відповіді, міркування.

Суд відхиляє заявлене клопотання, оскільки предметом спору у цій справі є митне оформлення товару яке здійснювалось на підставі електронних митних декларацій, письмових документів наданих позивачем до митного органу. В подальшому, контактування позивача з митними органом щодо розмитнення товару, в тому числі прийняття картки відмови, корегування митної вартості відбувалось через електронний кабінет.

У цій справі, сторони у своїх заявах по суті, а саме - у позовній заяві, відзиві, обґрунтовують свої правові позиції посилаючись на первинні документи які є ідентичними та наявні у обох сторін і які надані суду. Інших письмових доказів вже не може бути надано в силу їх відсутності. Таким чином, кожна зі сторін детально виклала свою правову позицію щодо суті спору, а також по кожному письмовому доказу, що виключає потребу їх дослідження безпосередньо в судовому засіданні. Викладення своєї позиції митним органом письмово у відзиві, не обмежує його можливості викласти її ґрунтовно, а тому проголошення такої ж позиції в судовому засіданні усно зі вступним словом шляхом зачитування відзиву, не є на думку суду переконливим аргументом для слухання справи в судовому засіданні.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що розгляд справи в письмовому провадженні порушує його права, оскільки наведені ними аргументи, щодо можливості виступити усно та переконливо, ставити питання та висловлювати думку щодо заявлених клопотань не є такими, що дають підстави слухати справу в судовому засіданні. Розгляд справи у письмовому провадженні є однією із форм здійснення судочинства і не позбавляє сторони заявляти клопотання по справі у письмовому вигляді, не зменшує обсяг дослідження доказів та не впливає на їх оцінку судом.

Жодних клопотань у цій справі окрім даного, сторонами не заявлено, справа є незначної складності, а тому її розгляд у письмовому провадженні не впливає на доступ до правосуддя та не обмежує права сторін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 25.09.2024 р. між ТОВ «Данн.» як покупцем та компанією Alltag und Geratetechnik GmbH (Швейцарія) як продавцем укладено договір поставки товару № AUG-00D/13. 12.12.2024 року укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки № AUG00D/13 від 25.09.2024, якою змінено реквізити продавця. Для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація. Від відповідача надійшло повідомлення про витребування додаткових документів на підтвердження складових митної вартості. У відповідь Декларантом надіслано лист разом з яким було надано додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості та викладено аргументи щодо безпідставності зауважень та вимоги надати додаткові документи. Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, які є протиправними, оскільки надали всі необхідні документи для розмитнення товару за ціною вказаною у декларації. Просять задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнали та зазначили, що під час здійснення митного оформлення за митною декларацією №25UA61U9 від 17.06.2025, позивачем надані документи, зазначені в графі 44 МД. Оскільки в документах містились розбіжності, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі.

25.09.2024 р. між ТОВ «Данн.» як покупцем та компанією Alltag und Geratetechnik GmbH (Швейцарія) як продавцем укладено договір поставки товару № AUG-00D/13.

12.12.2024 року укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки № AUG00D/13 від 25.09.2024, якою змінено реквізити продавця.

Сторонами було погоджено поставку товару на територію України згідно специфікації №46477 від 29.05.2025 р. до Договору.

З метою митного оформлення, Позивачем (в особі ТОВ «Технологічна експедиція) було подано до Одеської митниці митну декларацію ІМ 40 ДЕ 25UA61U9, в якій було визначено для митного оформлення товар № 1-4 загальною вартістю 7195.60 дол. США (графа 22), а саме: вироби з вулканізованої гуми, крім твердої. Не медичного призначення. Мембрана для гідроакумулятора, вироби з різьбою з чорних металів гайки, насоси безсальникові відцентрові для нагрівальних систем та гарячого водопостачання, насос циркуляційний одноступінчастий, Реле протоку.

Разом з митною декларацією Позивачем до митного органу були подані документи (графа 44):

0271 пакувальний лист (Packing List) № 185/05/2025 від 29.05.2025;

0380 рахунок фактура (інвойс) (Commercial Invoice) № 185/05/2025 від 29.05.2025;

0705 коносамент (Bill of Lading) № 252023693А від 06.04.2025;

0730 CMR № 46477 від 10.06.2025;

0862 декларація про походження товару (Declaration of origin) - № 185/05/2025 від 29.05.2025;

1001*2 заявлено прямий тип представництва;

1807 загальна декларація прибуття 5UA13Z1 від 14.06.2025;

m4100 договір поставки AUG - 00D/13 від 25.09.2024;

m4103 специфікація № 46477 від 29.05.2025;

m4103 додаткова угода № 1 від 12.12.2024;

m4207 - ТЕ 19042025/1 від 19/04/2025.

На вимогу Одеської митниці про надання додаткових документів, Позивачем були надані прайс б/н від 28.05.2025 року, експертне дослідження № 249/25 від 16.06.2025 року, експортна декларація № 06725421 вiд 06.04.2025 року і комерційна пропозиція продавця.

17.06.2025 р. Одеською митницею винесено картку відмови № UA500580/2025/000193 в митному оформленні (випуску) товарів.

На виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 25UA61U9 від 17.06.2025 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500580/2025/000099/2 від 17.06.2025, а саме:

1) оцінювана партія товару декларується на підставі посередницького контракту із заявленим продавцем товарів Alltag und Geratetechnik AG (Швейцарія), відправник NINGBO HUAYI IMP&EXP CO,LTD (Китай).

Згідно п.1.4, п.3.1 та п.3.2 зовнішньоекономічного контракту детальний опис, асортимент та якість товарів визначаються сторонами у відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту згідно п.3.1..

Водночас, у специфікації №46477, згідно якої сформована оцінювана партія товарів, - відсутня інформація щодо виробника, торговельної марки, якісних характеристик та артикулів, - що не відповідає вимогам п.2 ч.2 статті 52 МКУ в частині подання митному органу об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

2) у наданому комерційному рахунку №185/05/2025 відсутнє посилання на специфікацію №46477 як невід`ємну частину контракту відповідно до якої сформована партія товарів.

3) на момент відвантаження товару 06.04.2025 згідно даних коносамента, товар ще не був проданий ТОВ "ДАНН." (інвойс від 29.05.2025 №185/05/2025), що ставить під сумнів достовірність інформації щодо заявленої зовнішньоекономічної операції та даних товаросупровідних документів.

4) заявлені комерційні умови поставки DPU Київ, що означає доставку товару на місце з розвантаженням. Також, в наданій CMR №46477 наявні відомості про перевантаження товару з морського на автомобільний транспорт української транспортної кампанії у порту Gdansk Польща, що свідчить про наявність витрат на навантажувально-розвантажувальні роботи в порту Gdansk.

Таким чином, заявлені умови поставки документально не підтверджуються поданими до митного оформленнями транспортними документами.

Відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, додаються такі складові митної вартості, як витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Наразі, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару.

5) у випадку якщо покупець бажає, то він може самостійно вжити заходів до забезпечення страхування вантажу, за наявності - такі витрати теж додаються до ціни товару (п.7 ч.10 ст.58 МКУ). Документи про наявність або відсутність витрат на страхування товарів покупцем до кордону України не надано.

6) у прайсі продавця від 28.05.2025 б/н відсутня інформація щодо заявлених якісних характеристик, торговельної марки та виробника товару, і умови поставки EXW в якому - не відповідають умовам поставки FOB Китай в наданій копії митної декларації країни відправлення від 06.04.2025 № 06725421;

7) комерційна пропозиція б/н без дати і на умовах поставки FOB Китай;

8) вартість за одиницю товару зазначена в МД країни відправлення на FOB Китай менше ніж у прайсі продавця на EXW(Франко-завод) Китай, що містить протиріччя за змістом умов поставки;

9) експертне дослідження від 16.06.2025 № 249/25, у висновку якого зазначені посилання на скріни з інтернет сайтів з ринковими цінами на товар іншої якості без зазначення торговельної марки іншого виробника.

Згадані вище обставини, за позицією митного органу, не дають можливості ідентифікувати додатково надані декларантом документи як такі, що відповідають заявленій до митного оформлення партії товару.

У зв`язку з прийнятим рішенням, Позивач 17.06.2025 року подав нову митну декларацію ІМ 40 ДЕ 25UA72U2, зазначивши збільшену на 91 596,29 грн. митну вартість.

Позивач вважає прийняте рішення про коригування митної вартості та картку відмови протиправними, такими, що порушують його права і законні інтереси.

Вирішуючи питання про правомірність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару, суд враховує такі приписи діючого законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: (далі їх перелік).

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки, або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

У цій справі при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсу та інших документів постачальника, враховуючи витрати на перевезення.

Висновки суду щодо прийнятого рішення відповідача є наступними.

1) Щодо відсутності у специфікації №46477 інформації щодо виробника, торговельної марки, якісних характеристик та артикулів, позивач зазначив, що згідно п. 1.4 договору поставки №AUG-00D/13 від 25.09.2024 р. не містить вимог щодо зазначення у специфікації інформації щодо виробників, торгівельних марок, якісних характеристик (матеріалу виготовлення), комплектації та артикулів. Відповідні відомості про товар, його характеристики, торговельна марка зазначені у МД №25UA61U9. Також, опис задекларованого товару №1-4 митної декларації (в тому числі зазначення торговельної марки, відомості виробника, якісні характеристики), зазначено продавцем у пакувальному листі, який був наданий декларантом до митної декларації (графа 44 МД №25UA61U9).

Зазначені позивачем обставини та посилання на документи судом перевірені і встановлено, що вони є обґрунтованими та підтвердженими, оскільки у зазначених документах які є обов`язковими при митному декларуванні наявні відомості про торгівельну марку, виробника товару та модель, що дає підстави для визнання рішення митного органу у цій частині необґрунтованим та неправомірним.

Крім того, подаючи відзив на позовну заяву відповідач виклав не тільки найменування товару зазначеного у декларації, але зазначив також торговельної марку товару та виробника, що суперечить висновкам викладеним у оскаржуваному рішенні.

Таким чином, такий аргумент митниці не може братися до уваги та слугувати підставою для коригування митної вартості товару.

2) Щодо твердження про відсутність у комерційному рахунку №185/05/2025 посилання на специфікацію № 46477 позивач зазначає, що по-перше, законодавством не встановлено вимог до оформлення комерційного рахунку (є документом довільної форми), як і не встановлено вимог, щодо посилання на специфікацію, призначення платежу, а по-друге, у наданому до митного органу інвойсі № 185/05/2025 міститься посилання на номер договору, а саме - №AUG-00D/13 від 25.09.2024 р., який було укладено між сторонами та надано митному органу.

Суд погоджується з обґрунтуваннями позивача і зазначає, що зазначивши про відсутність посилання у комерційному рахунку №185/05/2025 на специфікацію № 46477 митним органом не наведено обґрунтування впливу зазначених обставин на визначення митної вартості товару, у зв`язку з чим відповідний аргумент митного органу не може бути врахований.

Фактично у відзиві на позовну заяву відповідач викладає інформацію наведену у оскаржуваному рішенні і жодним чином не спростовує аргументи позивача.

3) Митний орган зазначає, що на момент відвантаження товару 06.04.2025 згідно даних коносамента, товар ще не був проданий ТОВ "ДАНН" (інвойс від 29.05.2025 №185/05/2025), що ставить під сумнів достовірність заявленої зовнішньоекономічної операції та даних товаросупровідних документів.

Позивач на спростування наведеного вказує, що зауваження митного органу щодо дати інвойсу, маршруту доставки та перевантаження є формальними та не враховують особливості міжнародної комерційної практики, мультимодальної логістики та умов поставки DPU згідно з Incoterms 2020. Факт того, що товар було відвантажено 06.04.2025, а інвойс оформлений 29.05.2025 року, не свідчить про відсутність або недійсність зовнішньоекономічної операції. У міжнародній торгівлі поширена ситуація, коли: відвантаження здійснюється за рамковим контрактом або на умовах, узгоджених попередньо; комерційний інвойс оформлюється пізніше - на етапі фінального погодження вартості, знижок або узгодження з отримувачем; формування документів може затримуватися через логістику, пакування, оформлення з боку перевізників або посередників.

Суд приймає до уваги обґрунтування позивача і зазначає, що дата інвойсу не нівелює чинність договору та не впливає на достовірність митної вартості, якщо документи взаємопов`язані за змістом, кількістю, вартістю та умовами поставки.

Зазначивши про сумніви у достовірності заявленої зовнішньоекономічної операції та даних товаросупровідних документів, але здійснивши митне оформлення товару, та не вживаючи при цьому дій щодо усунення таких сумнівів, дії митного органу не є логічними та послідовними.

Суд зазначає, що за наявності сумнівів у реальності операції, митний орган має повноваження у відповідності до МКУ, щодо огляду товару, перевірки його наявності, кількості, найменування та співставлення з даними викладеними у поданих документах, що не було здійснено за поданою митною декларацією позивача. Відповідно зазначені «сумніви» залишаються лише «сумнівами», без належного їх підтвердження.

4) Щодо непідтвердження умов поставки та транспортних витрат позивач зазначив, що змішане перевезення морським і автомобільним транспортом із перевантаженням у порту Гданськ (Польща) є типовим елементом мультимодального транспортування. Умови DPU Київ (Incoterms 2020) прямо передбачають, що: продавець несе всі витрати і ризики до моменту доставки і розвантаження товару в зазначеному місці (Київ), будь-які транзитні операції, включаючи перевантаження в європейських портах, не змінюють суті договірних зобов`язань. CMR № 46477 підтверджує, що товар прибув до України автотранспортом після морського етапу, що повністю узгоджується з умовами DPU. Це не є порушенням, а підтвердженням належного виконання логістичного маршруту.

Суд зазначає, що відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 58 МКУ, додаткові витрати включаються до митної вартості лише в тому випадку, якщо вони не були враховані в ціні договору.

Як встановлено у цій справі, поставка здійснюється на умовах DPU, тобто всі витрати до місця призначення (Київ) вже включені в ціну товару, зазначену в інвойсі, відповідно, відсутність окремого виділення вартості перевантажень або логістичних послуг у документах не свідчить про їх неоплачений характер, а навпаки - підтверджує, що вони інтегровані в ціну.

Таким чином обґрунтування митного органу є такими, що не відповідають приписам МКУ та спростовуються вищенаведеними висновками суду і поясненнями позивача.

5) Щодо відсутності документів про витрати на страхування товарів, позивач зазначив, що страхування товару не передбачене укладеним між сторонами договором поставки і, відповідно, декларантом не здійснювалося окреме страхування товару до моменту ввезення, отже, такі витрати відсутні, що не потребує подання додаткових документів.

Суд зазначає, що митним органом не наведено обґрунтувань щодо обов`язковості страхування товару за зазначеними умовами поставки, а лише констатується факт ненадання документів про страхування.

Відповідно до вимог ч. 2, ч. 5 ст. 53 МК України документи щодо страхування надаються до митного органу в разі саме наявності обставин страхування придбаного товару. Вимагання документів щодо страхування забороняється за відсутності такого факту страхування. Оскільки страхування не здійснювалось то відповідно позивач і не надавав такі, що свідчить про протиправність рішення у цій частині.

6) Щодо відсутності у прайсі продавця 28.05.2025 б/н інформації щодо заявлених якісних характеристик, торговельної марки та виробника товару, і умови поставки EXW в якому - не відповідають умовам поставки FOB Китай в наданій копії митної декларації країни відправлення від 06.04.2025 № 06725421, суд зазначає, що законодавством не встановлено конкретних вимог та переліку відомостей (критеріїв), які повинен містити прайс-лист.

Прайс-лист це по суті довідник цін (тарифів) на товари або послуги, який адресований невизначеному колу покупців, є документом довільної форми. Окрім того, посилання як на складову та підставу визначення митної вартості товару на підставі прайс-листа виробника товару є безпідставними, оскільки обов`язкове подання такого документу ч. 2 ст. 53 МК України не передбачено.

Відповідач в оскаржуваному рішенні не посилається на жодну норму законодавства України, міжнародного законодавства, які б зобов`язували сторони договору купівлі-продажу визначати вимоги до прайс-листів, пакувальних листів, калькуляцій, комерційних пропозицій.

7) Щодо відсутності у комерційній пропозиції б/н дати і зазначення умов поставки FOB Китай, позивач зазначив, що комерційна пропозиція - це документ довільної форми продавця інформаційного характеру, який не може слугувати підставою для коригування митної вартості та в розумінні ч. 2 ст. 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товару.

Суд приймає таку позицію позивача і вважає, що викладене відповідачем обґрунтування не можуть бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

8) Щодо зазначення в МД країни відправлення на FOB Китай вартості за одиницю товару менше ніж у прайсі продавця на EXW(Франко-завод) Китай, що містить протиріччя за змістом умов поставки, позивач зазначив, що під час декларування визначено митну вартість товарів за основним методом, а саме, за ціною контракту та надано первинний бухгалтерський документ, а саме інвойс від 04.06.2025 №185/05/2025, який прямо засвідчує фактичну ціну товару, узгоджену сторонами контракту, є основним документом для визначення митної вартості за ціною договору.

Суд погоджується з викладеними обґрунтуваннями і зазначає, що комерційна пропозиція - це документ довільної форми продавця інформаційного характеру, який не може слугувати підставою для коригування митної вартості та в розумінні ч. 2 ст. 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товару.

Відповідач в оскаржуваному рішенні не посилається на жодну норму законодавства України, міжнародного законодавства, які б зобов`язували сторони договору купівлі продажу визначати вимоги до прайс-листів, пакувальних листів, калькуляцій, комерційних пропозицій.

Зазначені розбіжності в додаткових документах не спростовують фактичну вартість, визначену за інвойсом, та не можуть бути підставою для її коригування.

9) Щодо експертного дослідження від 16.06.2025 № 249/25, у висновку якого зазначені посилання на скріни з інтернет сайтів з ринковими цінами на товар іншої якості без зазначення торговельної марки іншого виробника, позивач зазначив, що висновок експертного дослідження від 16.06.2025 № 249/25 проведений відносно товару та документів на нього, який було фактично імпортовано і документи на який надано до митного органу. При цьому, зазначене експертне дослідження було проведено щодо товару торгівельної марки: VODOMET та характеристик на аналогічний товар. При цьому в скрінах експертного дослідження зазначено найменування виробника та ідентифікуючі ознаки товару.

Суд зазначає, що відповідно до частини 5 статті 327 МК України у разі необхідності за власним бажанням залучення спеціалістів та експертів може здійснювати декларант (власник товару та/або транспортного засобу).

Як встановлено судом, позивач подав такий висновок за власним бажанням на підтвердження митної вартості товару, але наявність такого висновку не є визначальною при встановленні митної вартості.

Посилання митного органу про те, що у ньому відсутнє зазначення торговельної марки і у декількох випадках без зазначення виробника не відповідає дійсності, оскільки така інформація у висновку наявна, а вимога про зазначення цієї інформації не ґрунтується на приписах законодавства і не є безумовною підставою до визнання недостовірними та неправдивими відомостей щодо митної вартості товару пред`явленого до митного оформлення та не може мати наслідком відмову в оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.

Встановлення митним органом різниці в ціні свідчить про наявність підстав до більш детального аналізу комерційних умов зовнішньоекономічної операції, за якою до митного оформлення пред`явлено товари. Виявлена різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю тотожних товарів згідно з інформаційними ресурсами не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що надані разом з митними деклараціями документи у своїй сукупності є достатніми для перевірки митної вартості визначеної відповідно до ціни контракту.

Наведені у рішеннях митного органу застереження, не є такими, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів за основним методом, оскільки використані декларантом відомості підтверджені документально, визначені кількісно і є достовірні, тобто наявні всі складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні. А тому не можуть застосовуватись другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МК України.

Вивчивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, дослідивши письмові докази надані сторонами та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази, не навів правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду не відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ТОВ ДАНН. задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості №UA500580/2025/000099/2 від 17.06.2025 та картку відмови в прийняти митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500580/2025/000193 від 17.06.2025 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці () на користь ТОВ ДАНН. (, 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 11) судовий збір у сумі 4844,80 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.