Справа № 640/7761/21
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2025-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Кропивницький Справа № 640/7761/21

провадження № 2-іс/340/466/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії Київської міської ради щодо порушення процедури розгляду його клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою №617530172 щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0.1 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :62:038:0118);

- зобов`язати Київську міську раду надати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0.1 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :62:038:0118), у порядку та строки, передбачені статтею 123 Земельного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.12.2020 звернувся до Київської міської ради із клопотанням №617530172 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 із кадастровим номером :62:038:0118. До заяви додав всі необхідні документи. Однак, у відповідь отримав лист №0570202/3-4629 від 01.03.2021 від Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), згідно якого вищевказана земельна ділянка знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Києва та вільна від капітальної забудови.

Зауважує, що за наслідком розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, обов`язковим є прийняття саме рішення про надання дозволу чи про відмову у наданні дозволу. При цьому, норми земельного законодавства не передбачають випадків, коли орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за результатом розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою може не прийняти позитивного або негативного для заявника рішення.

Вказує, що Київська міська рада, будучи уповноваженим органом місцевого самоврядування, була зобов`язана у місячний строк з дня отримання клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою прийняти рішення про надання такого дозволу або прийняти рішення про відмову у його наданні. Натомість, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) уповноважений лише на підготовку проекту відповідного рішення щодо відведення земельних ділянок в установленому законом порядку та не здійснює розпорядження землями територіальної громади міста Києва.

З цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2021 відкрито провадження в адміністративній справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Витребувано у відповідача докази по справі.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

На виконання положень пункту 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2825-IX Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали адміністративної справи №640/7761/21 до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 головуючим суддею по розгляду справи №640/7761/21 визначено суддю Савонюка М.Я.

Ухвалою суду від 25.03.2025 адміністративну справу №640/7761/21 суддею Савонюком М.Я. прийнято до свого провадження. Розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надав Кіровоградському окружному адміністративному суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

На обгрунтування заперечень зазначає, що ОСОБА_2 дійсно звернувся до Київської міської ради із клопотанням від 15.12.2020 № 617530172 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 .

Листом від 22.02.2021 №057/057/C-313-616 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив позивачу, що Київська міська рада не приймала рішення стосовно вищезазначеного клопотання. У подальшому Департамент листом від 01.03.2021 № 0570202/3-4629 повідомив ОСОБА_2 , що земельна ділянка з кадастровим номером :62:038:0118 знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, вільна від капітальної забудови та згідно зі статтею 134 Земельного кодексу України включена в перелік земельних ділянок для опрацювання можливості продажу їх на земельних торгах.

Враховуючи вищезазначене вважає, що Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в межах своєї компетенції та в спосіб визначений законодавством надав відповіді на звернення позивача. При цьому, порушення прав та інтересів позивача відсутні.

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

15.12.2020 ОСОБА_1 звернувся із клопотанням до Київської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 із кадастровим номером :62:038:0118 (а.с. 12).

До вказаного клопотання позивач долучив графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки; копію документа, що посвідчує особу; копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків; інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку із кадастровим номером :62:038:0118 (а.с. 76-79).

Клопотання позивача від 15.12.2020 отримане Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради 15.12.2020 та зареєстроване за №617530172.

Позивачем отримано лист від Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №0570202/3-4629 від 01.03.2021, згідно якого Київською міською радою прийнято рішення від 12.12.2019 №255/7828 «Про надання згоди на передачу права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальної громади міста Києва». Згідно з вказаним рішенням між громадянином (відчужувачем) та Київською міською радою 25.09.2020 укладено договір про передачу права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер :62:038:0118) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 у зв`язку з добровільною відмовою від неї та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки. Вказана земельна ділянка знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради та вільна від капітальної забудови. Враховуючи викладене та згідно зі статтею 134 Земельного кодексу України про обов`язковість продажу земельних ділянок державної та комунальної власності або права на них на конкурентних засадах, земельна ділянка :62:038:0118 включена в перелік земельних ділянок для опрацювання можливості продажу їх на земельних торгах (а.с. 10-11).

Судом також встановлено, що земельна ділянка площею 0,1 га з кадастровим номером :62:038:0118, цільовим призначенням - для іншої житлової забудови, будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, була передана у комунальну власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради на підставі договору про передачу права власності на земельну ділянку, укладеного між ОСОБА_3 та Київською міською радою №1120 від 25.09.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Наталією Петрівною. Право комунальної власності зареєстровано 25.09.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою №252410768 від 13.04.2021 (а.с. 59).

Згідно листа Департаменту земельних ресурсів №0570202/3-9197 від 29.04.2021, адресованого Управлінню правового забезпечення діяльності Київської міської ради, Департаментом було опрацьовано клопотання ОСОБА_1 від 15.12.2020 та проект рішення Київської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не готувався, натомість було направлено лист №0570202/3-4629 від 01.03.2021 (а.с. 75).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (далі - ЗК України, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин), а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із пунктами "а" - "в" частини 1 статті 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що ЗК України визначено чіткий алгоритм розгляду заяв громадян про відведення у власність земельних ділянок та вичерпний перелік підстав для відмови особі у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У свою чергу, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР Про місцеве самоврядування в Україні (далі Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Отже, ЗК України та Законом №280/97-ВР визначено обов`язок виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішувати питання регулювання земельних відносин, в тому числі і питання передачі у користування земельних ділянок.

Відповідно до статті 59 Закону №280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос (ч. 2 ст. 59 Закону №280/97-ВР).

Таким чином, нормами чинного законодавства встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи повинен прийматись у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 23.11.2018 у справі №826/8844/16.

Проаналізувавши вищенаведені приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку, що питання про надання земельних ділянок у власність або користування відповідач має вирішувати за наслідками розгляду відповідного клопотання на пленарному засіданні.

Частиною 5 статті 46 Закону №280/97-ВР встановлено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Отже, у межах спірних правовідносин саме Київська міська рада повинна була розглянути клопотання позивача і прийняти відповідне рішення (про надання дозволу або про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням причин відмови) на пленарному засіданні у межах визначеного законодавством строку.

При цьому, вмотивована відмова має містити пояснення з вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №813/481/17, від 18.10.2018 у справі №527/43/17, від 25.02.2019 у справі №347/964/17 та від 22.04.2019 у справі №263/16221/17.

Як встановлено судом, клопотання позивача від 15.12.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 із кадастровим номером :62:038:0118 отримане Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради 15.12.2020 та зареєстроване за №617530172.

До вказаного клопотання позивач долучив графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки; копію документа, що посвідчує особу; копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків; інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку із кадастровим номером :62:038:0118.

Клопотання позивача було розглянуто Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради та який за наслідками її розгляду листом №0570202/3-4629 від 01.03.2021 повідомив ОСОБА_2 про те, яким чином набуто у комунальну власність спірну земельну ділянку. Також зазначив, що земельна ділянка знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Києва, вільна від капітальної забудови та включена в перелік земельних ділянок для опрацювання можливості продажу їх на земельних торгах.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивачем до заяви поданий необхідний перелік документів, встановлений ЗК України. При цьому, відповідач жодних зауважень щодо поданих позивачем документів не висловив.

Враховуючи наведене, у межах спірних правовідносин Київська міська рада зобов`язана була розглянути клопотання позивача і прийняти відповідне рішення на пленарному засіданні. ЗК України або інші закони не передбачають права Київської міської ради делегувати свої повноваження по розпорядженню земельними ділянками іншим органам, у тому числі Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), або приймати інші акти, ніж у формі рішень; в іншому випадку такі дії ради кваліфікуються як протиправна бездіяльність щодо не розгляду поданої заяви у спосіб визначений законом.

Суд зазначає, що фактично відповідачем заява позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки не була розглянута, відповідачем не прийняте рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки або відмову у наданні такого дозволу.

Відсутність належним чином оформленого рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду заяви (клопотання) особи, не зважаючи на надсилання заявнику листа про розгляд заяви (клопотання), свідчить про те, що даний орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Суд не заперечує право органу місцевого самоврядування приймати рішення в межах наданих йому повноважень, однак робити це він зобов`язаний з урахуванням чітких вимог та обмежень, встановлених законом, якими у цьому випадку є положення частини 7 статті 118 ЗК України.

Лист Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради №0570202/3-4629 від 01.03.2021, наданий у відповідь на заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не можна вважати рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, за змістом та формою не може вважатися відмовою у розумінні частини сьомої статті 118 ЗК України, оскільки у даному випадку відповідач наділений повноваженнями або надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою або надати відповідну відмову, проте жодного рішення міською радою прийнято не було.

Приписами Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 №241/2463, передбачено повноваження Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) лише на підготовку проекту відповідного рішення щодо відведення земельних ділянок в установленому законом порядку, а не на прийняття кінцевого рішення за наслідком розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його оформлення у вигляді листа.

Суд відхиляє доводи відповідача про відсутність підстав для розгляду клопотання позивача у зв`язку включенням спірної земельної ділянки в перелік земельних ділянок для опрацювання можливості продажу їх на земельних торгах, адже предметом спору в цій адміністративній справі є саме дії та бездіяльність відповідача щодо розгляду клопотання позивача від 15.12.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а не відмова за результатами такого розгляду. Тим більше, у матеріалах справи відповідне рішення Київської міської ради відсутнє та відповідачем суду не надане.

Розглядаючи адміністративну справу щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. (ч. 2 ст. 2 КАС України)

Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи чи не є суттєвими. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Суд також зауважує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Крім того, вирішуючи спір, суд враховує, що як дії, так і бездіяльність можуть мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Позивач оскаржує дії відповідача щодо порушення процедури розгляду його звернення, однак, оскільки клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 15.12.2020 не було належним чином розглянуте та відповідачем не прийнято відповідного рішення, то це свідчить про бездіяльність останнього.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд зазначає таке.

Зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.80 р. на 316-й нараді вбачається, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

При цьому, зазначена позовна вимога є саме втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Суд враховує, що згідно листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) земельна ділянка на вул. Радистів, 121 у Деснянському районі м. Києва вільна від капітальної забудови.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" від 24 березня 2022 року №2145-IX (далі - Закон №2145-IX) внесено зміни, серед іншого, до ЗК України. Так, Розділ X "Перехідні положення" ЗК України доповнено пунктами 27 і 28. У підпункті 5 пункту 27 Розділу X "Перехідних положень" ЗК України зазначено, що безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність колишнім власникам знищеного внаслідок обставин, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, нерухомого майна (будівель, споруд), право власності на яке відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно припинено у зв`язку із знищенням майна, а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом. Вказані зміни до ЗК України набрали чинності 07.04.2022.

З 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває станом на сьогоднішній день.

З огляду на зміни, які внесені до ЗК України Законом №2145-IX, із 07.04.2022 до припинення (скасування) воєнного стану в Україні органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.

При цьому суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Між тим, норми цього Закону не містять заборони на розгляд звернення особи про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із прийняттям відповідного рішення, при цьому рішення за таким розглядом повинно прийматися з урахуванням діючого законодавства.

Отже, відповідач зобов`язаний розглянути в установленому порядку заяву позивача і прийняти на основі адміністративного розсуду рішення із дотриманням діючих норм Земельного кодексу України.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у спосіб визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 15.12.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою №617530172 щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0.1 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :62:038:0118) та зобов`язання Київської міської ради розглянути клопотання ОСОБА_1 від 15.12.2020 та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач як суб`єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б підтверджували правомірність своєї бездіяльності у спірних правовідносинах не надав, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Оскільки позов задоволено частково, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 454,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 15.12.2020 №617530172 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0.1 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :62:038:0118).

Зобов`язати Київську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 15.12.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою №617530172 щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0.1 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :62:038:0118) та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради (, вул. Хрещатик, 36, м. Київ, 01044) судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2025 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач - Київська міська рада (, вул. Хрещатик, 36, м. Київ, 01044).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК