Справа № 300/1343/25
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/1343/25 пров. № А/857/31604/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Судової-Хомюк Н.М.

суддів: Глушка І.В., Затолочного В.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року про передачу адміністративної справи у справі № 300/1343/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу земельних ресурсів Брошнів-Осадська селищна рада Калуського району Івано-Франківської області, ПП «Захід Земля» в особі Дубіля Любомира Стефановича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

суддя у І інстанції Кафарський В.В.,

час винесення ухвали не зазначено,

місце винесення ухвали м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту ухвали не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернулась до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу земельних ресурсів Брошнів Осадської селищної ради Калуського району (далі також відповідач), ПП «Захід Земля» в особі Дубіля Любомира Стефановича (далі також відповідач 2), в якому просила суд:

визнати протиправними дії і бездіяльність відповідачів;

зобов`язати відділ земельних ресурсів Брошнів Осадської селищної ради Калуського району вжити заходів для усунення наявних перешкод в користуванні існуючим в`їздом до господарства позивача, який є землею комунальної власності загального користування.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 відмовлено у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до відділу земельних ресурсів Брошнів Осадської селищної ради Калуського району, ПП «Захід Земля» в особі Дубіля Любомира Стефановича про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення певних дій.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі №300/1343/25 скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

11.06.2025 адміністративна справа №300/1343/25 надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду та цього ж дня зареєстрована автоматизованою системою документообігу Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

24.06.2025 позивач на усунення недоліків позовної заяви подала заяву, у якій вказала необхідні відомості, а також конкретизувала предмет позову в частині визначення змісту позовних вимог, а також надала доказ сплати судового збору.

Так, згідно поданої заяви, позивач вказує, що нею було замовлено документацію для приватизації земельної ділянки та така розроблена в землевпорядній організації ПП «Захід Земля» м. Калуш, виконавець Дубіль Л.С. Однак, у виданій ОСОБА_1 техдокументації від 23.11.2021 існуючий в`їзд, з яким вона межує і який є предметом спору, фактично належить до земель с/ради, проте позначений літерами В-Г і вказаний як ділянка ОСОБА_2 . Тому, на думку, позивача, така документація, розроблена ПП «Захід Земля», є завідомо сфальсифікованою. У зв`язку із цим, позивач для усунення перешкод в користуванні в`їздом просить суд:

зобов`язати мешканця сусіднього будинку ОСОБА_2 , яким вчинені порушення, знести самочинну будівлю (сарай) та забрати паркан з під`їзної дороги;

зобов`язати ПП «Захід Земля» внести виправлення в технічну документацію від 23.11.2021, зазначивши ділянку під літерами В-Г як таку, що є землею комунальної власності загального користування.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року про передачу адміністративної справи адміністративну справу №300/1343/25 за позовом ОСОБА_1 до відділу земельних ресурсів Брошнів Осадської селищної ради Калуського району, ПП «Захід Земля» в особі Дубіля Любомира Стефановича про зобов`язання до вчинення певних дій, а саме усунення перешкод в користуванні в`їздом передано на розгляд до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області (вул. Шкільна, 15, селище Рожнятів, Івано-Франківська область, 77600).

Не погодившись із прийнятою ухвалою, позивач оскаржує її в апеляційному порядку. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, заявник вказав серед іншого, що судом зроблені неправильні висновки стосовно характеру спору, а висновки суду не відповідають нормам діючого законодавства. Наголошує на тому, що справа не стосується майнового інтересу сторін, а торкається бездіяльності та свавілля місцевої влади.

Просить скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року про передачу адміністративної справи у справі № 300/1343/25, а справу направити в суд першої інстанції для розгляду її позовної заяви.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції про виправлення описок у судовому рішенні, суд вважав за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень частини другої статті 312 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджується із матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії та бездіяльність відповідачів; зобов`язати Відділ земельних ресурсів Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської обл. вжити заходів для усунення наявних перешкод в користуванні існуючим в`їздом до її господарства, який є землею комунальної власності загального користування; зобов`язати розробника документації Дубіля Л.С. усунути в ній порушення і внести виправлення відповідно до вимог нормативних положень.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що на її неодноразові звернення відповідач Відділ земельних ресурсів Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської обл. не вжив заходів щодо усунення перешкод в користуванні існуючим в`їздом до її господарства, який є землею комунальної власності загального користування.

Суд першої інстанції зроблено висновок, що дана адміністративна справа не підсудна Івано-Франківському окружному адміністративному суду, а позивач зареєстрована (проживає) за адресою: АДРЕСА_1 , а отже вказана справа підлягає розгляду Рожнятівським районим судом Івано-Франківської області.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції і зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як видно із уточнених позовних вимог, позивачка просить зобов`язати мешканця сусіднього будинку ОСОБА_2 , яким вчинені порушення, знести самочинну будівлю (сарай) та забрати паркан з під`їзної дороги та зобов`язати ПП «Захід Земля» внести виправлення в технічну документацію від 23.11.2021, зазначивши ділянку під літерами В-Г як таку, що є землею комунальної власності загального користування.

Тобто, оскаржувані ненормативні акти суб`єкта владних повноважень вичерпали свою дію у зв`язку з їх реалізацією. Таким чином, виник спір про цивільне право і подальше оспорювання рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виникло таке право, не може здійснюватися за правилами адміністративного судочинства.

Так, у даних правовідносинах хоча позивач і оспорює рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, однак подальші правовідносини, що склались за наслідком цих рішень, призвели до зміни (виникнення, припинення) цивільних правовідносин і мають майновий характер.

Таким чином даний спір хоча й зумовлений владними функціями відповідача як суб`єкта владних повноважень, однак має за мету захист приватного права, що виключає можливість його розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Верховний Суд у постанові від 12.07.2018 справа № 296/7213/14-а вказав, про те, що неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Ураховуючи наведені вище нормативні положення, не можна вважати публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права - фізичною особою чи юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, хоч у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній, відповідно, зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 914/2006/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 804/8836/17 вказано, що неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 6 квітня 2018 року у справі № 810/2421/16 та від 6 червня 2018 року № 826/631/15 вказано, що у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після своєї реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися не в порядку адміністративної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів погоджується із висновком першої інстанції, що позовні вимоги позивача в даному випадку не є публічно-правовими, оскільки виникли з правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів позивача, які мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових інтересів, тобто, має місце спір приватно-правового характеру, що в свою чергу виключає можливість його розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому даний спір відноситься до юрисдикції загального місцевого суду та повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322,325, 382 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року про передачу адміністративної справи у справі № 300/1343/25 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді І. В. Глушко
В. С. Затолочний