Справа № 608/2852/25
Суддя: Яковець Н. В.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року Справа № 608/2852/25

Номер провадження2-а/608/229/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Яковець Н. В.

з участю секретаря Олійник О. С.

представника позивача Ковалівського Б. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В позовній заяві посилався на те, що 28 серпня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 2692, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000 грн. У постанові зазначено, що позивач нібито у період з 15 березня 2003 року по 28 серпня 2025 року не оновив свої персональні дані, чим порушив правила військового обліку. Вважає такі твердження безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству. До набрання чинності Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року, обов`язку повідомляти про зміну персональних даних у встановлений строк не існувало. Жоден нормативно-правовий акт станом на 2003 рік не містив імперативної норми щодо обов`язку військовозобов`язаних особисто звертатися до органу військового обліку для актуалізації своїх даних у визначений строк. Таким чином, покладення на позивача відповідальності за неоновлення персональних даних протягом 22 років - з 2003 по 2025 роки - є юридично неспроможним, оскільки відповідний обов`язок був після набрання чинності Порядком №1487. Крім того, оскаржувана постанова не містить конкретизації, які саме персональні дані позивача були змінені, коли саме відбулася їх зміна, та з яких підстав посадова особа дійшла висновку про порушення правил військового обліку. У матеріалах справи відсутні будь-які докази зміни позивачем персональних даних у період, зазначений у постанові, що унеможливлює встановлення події та складу адміністративного правопорушення. Таким чином, постанова № 2692 ґрунтується на припущеннях, не підтверджена жодними доказами відповідно до статті 251 КУпАП, суперечить вимогам законодавства та підлягає скасуванню як незаконна та необґрунтована.

Відповідно до примітки до статті 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. В оскаржуваній постанові № 2692 не зазначено, які саме персональні дані позивача нібито змінилися, коли саме така зміна відбулася, та яким чином позивач повинен був про це повідомити. Постанова не містить конкретизації: які саме дані вважалися неоновленими; коли ці дані були змінені; чи підтверджено документально сам факт такої зміни; який саме пункт Порядку позивач порушив фактично, а не загально; чи було доведено умисел або об`єктивну сторону правопорушення. Відсутність цих даних у постанові свідчить про її неповноту, невідповідність вимогам ст. 283 КУпАП, яка передбачає, що в постанові повинні бути викладені обставини, встановлені при розгляді справи, докази, на яких ґрунтується рішення, та мотиви для відхилення інших доказів. Більше того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі можуть бути виключно фактичні дані, отримані в передбачений законом спосіб. У даному випадку відсутні будь-які докази зміни персональних даних позивача, що прямо виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності. Таким чином, оскільки персональні дані позивача залишалися незмінними та актуальними, а в постанові не наведено, які саме дані він нібито не оновив і яким чином порушив вимоги Порядку №1487, - оскаржувана постанова є неповною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

У даному випадку позивач не був поінформований про винесення постанови №2692 від 28 серпня 2025 року відповідачем, копію постанови не отримував, про її існування йому не було повідомлено, що позбавило його можливості своєчасно реалізувати право на її оскарження. Про існування постанови ОСОБА_1 дізнався лише після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, на підставі якої розпочато примусове виконання. Тому він просить також поновити строк для оскарження постанови № 2692 від 28 серпня 2025 року.

Від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що категорично заперечує проти позову, оскільки вважає позовні вимоги незаконними та необґрунтованими. Звертає увагу суду та Позивача на норми Закону України Про військовий обов`язок та військову службу в редакції станом на 27.12.2002. В цій редакції Закон мав назву Про загальний військовий обов`язок і військову службу, частина 8 статті 38 якого визначала, що військовозобов`язані та призовники у разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси, освіти, місця роботи і посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про це орган, де вони перебувають на військовому обліку. Крім того, цим Законом передбачено, що громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, зобов`язані: прибувати за викликом військового комісаріату до призовних дільниць для приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою одержання військової спеціальності, призову на військову службу або на збори; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку. Зокрема, під час звірки персональних даних, стало відомо, що Позивач у 2006 році отримав кваліфікацію спеціаліста, тобто здобув вищу освіту, що в свою чергу свідчить про зміну відомостей щодо освіти, про яку Позивач зобов`язаний був повідомити відповідний ТЦК та СП. Також зазначено, що Позивач перебував на військовому обліку як призовник, тобто особа, яка не досягла 25 років з 26.07.2002 по 28.08.2025. Не отримував військово-облікового документа. Не проходив медичний огляд при військово-лікарській комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби, що є недопустимим та грубим порушенням правил військового обліку.

Стаття 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначає які персональні дані повинен повідомляти призовник, військовозобов`язаний та резервіст. Серед них, зокрема, є відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку. Абзацом 7 частини 3 статті 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію визначено, що військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. При цьому законодавець не акцентує уваги на конкретизації списку облікових даних, що підлягають уточненню. Отже, таке формулювання в постановах про адміністративне правопорушення є цілком законним та допустимим.

Позивач стверджує, що не був поінформований про винесення постанови № 2692 від 28 серпня 2025 року, копію постанови не отримував. Однак, це абсолютно не відповідає дійсності, є спробою викривити факти та ввести суд в оману. Позивач був доставлений працівниками Національної поліції України до Відповідача 28 серпня 2025 року. Була проведена звірка даних Позивача з ЄДРПВР, під час якої було встановлено, що він вчинив порушення правил військового обліку шляхом неоновлення своїх персональних даних від 2003 року по 28.08.2025. Позивача було повідомлено про інкриміноване йому порушення, після чого він висловив бажання написати заяву про неоскарження правопорушення та згоду оплатити штраф протягом 10 днів, з метою зменшення суми штрафу до дозволеного законом мінімуму. Позивач був присутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, йому було роз`яснено його права та надано можливість дати пояснення по суті правопорушення. Позивач особистим підписом у протоколі засвідчив, що його повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього. Позивач був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Постанова від 28.08.2025 № 2692 була винесена у його присутності та йому була надана її копія негайно після винесення, що підтверджується особистим підписом Позивача. Таким чином, Відповідачем повністю дотримана процедура притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення. На підтвердження відповідачем копію справи про адміністративне правопорушення відносно Позивача. Позивач, всупереч вимогам законодавства не надав оригінали чи копії документів, що підтверджували б оплату ним частини штрафу в розмірі 50% від суми протягом 10 календарних днів, або повної суми штрафу протягом 15 календарних днів. Тож, як того вимагає закон, постанова від 2692 від 28.28.2025 була направлена до відділу Державної виконавчої служби для стягнення в дохід держави суми штрафу в порядку примусового виконання. Виходячи з викладеного, Позивач дійсно вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП, про що було винесено оскаржувану постанову з повним дотриманням процедури притягнення до адміністративної відповідальності та у відповідності до норм законодавства.

У відповіді на відзив представник позивача вказує, що загальні посилання відповідача на воєнний стан і повноваження ТЦК не спростовують незаконність постанови. Позивач не заперечує існування правового режиму воєнного стану та функцій ТЦК, однак ці положення не звільняють Відповідача від обов`язку: діяти лише на підставі та у спосіб, визначений законом; дотримуватися процедур КУпАП (зокрема прав особи за ст. 268 КУпАП); довести наявність події та складу адміністративного правопорушення і вину особи належними доказами. Отже, загальні твердження відзиву не є доказом правомірності саме оскаржуваної постанови №2692. Твердження про «неоновлення персональних даних з 2003 по 28.08.2025» є юридично неспроможним. Відповідач намагається обґрунтувати відповідальність Позивача тим, що нібито від 2003 року по 28.08.2025 Позивач не оновлював свої персональні дані. По-перше, будь-який обов`язок повідомлення виникає лише у разі зміни відповідних відомостей. Саме зміна конкретної обставини (адреси/освіти/місця роботи/стану здоров`я тощо) є юридичним фактом, з яким пов`язується обов`язок повідомити орган обліку. Без встановлення: що саме змінилося, коли саме змінилося, який строк був для повідомлення, висновок про правопорушення є декларативним і не дозволяє встановити ані подію, ані склад правопорушення. По-друге, навіть за логікою самого Відповідача, якщо він посилається на норму про 7-денний строк повідомлення про зміну, то «порушення» (якщо воно було) не може охоплювати «22 роки», бо воно є одноактним: виникає в момент спливу визначеного законом строку після настання конкретної зміни, а не триває десятиліттями «суцільним періодом» без конкретизації. По-третє, Відповідач у відзиві фактично підміняє предмет доказування: замість доведення об`єктивної сторони правопорушення та вини Позивача оперує загальним формулюванням «дані підлягають уточненню», однак не подає суду жодного належного доказу, які саме дані Позивача були неактуальними станом на 28.08.2025.

Посилання на «освіту 2006 року» не доводить складу правопорушення і не підтверджене доказами. У відзиві зазначено, що під час «звірки» стало відомо про отримання Позивачем кваліфікації у 2006 році, і це нібито є «зміною освіти». Однак, відповідач не подав суду жодних належних доказів цієї обставини (документів про дату, вид освіти, спеціальність, підстави внесення/невнесення відомостей тощо). Відповідач не довів, що Позивач не подавав відповідні відомості, не звертався до органу обліку, або що внесення відомостей було неможливим через електронну взаємодію реєстрів. Навіть якщо припустити зміну освіти у 2006 році, Відповідач фактично намагається притягнути особу до відповідальності у 2025 році за давню подію без встановлення конкретної дати «порушення», що суперечить принципам правової визначеності та вимогам щодо строків притягнення.

Відповідач стверджує, що Позивач «не проходив медичний огляд при ВЛК», і подає це як «грубе порушення». Позивач заперечує ці доводи з таких підстав. Проходження ВЛК не є «самостійною дією за бажанням посадової особи», а здійснюється за процедурою: особу належним чином викликають повісткою, і за наявності підстав вручають направлення на ВЛК із визначенням місця/дати/ часу проходження. Позивач не отримував повістки з метою проходження ВЛК і не отримував направлення на ВЛК. Відповідач не надав суду жодного доказу вручення Позивачу повістки/ направлення, а тому твердження «не проходив ВЛК» є припущенням, яке не підтверджує складу правопорушення.

Відповідач стверджує, що Позивач 28.08.2025: був присутній при складанні протоколу, написав заяву про те, що не оспорює правопорушення і згоден на розгляд за його відсутності, підписав протокол, був присутній при розгляді справи, отримав копію постанови та підписав її. Позивач категорично заперечує ці твердження. Позивач зазначає, що заяву, яка міститься в матеріалах справи, він не писав, її зміст йому не належить, і вона не відображає його реальної волі. Позивач також зазначає, що постанову №2692 він не підписував, копії постанови в день винесення не отримував, а про її існування належним чином повідомлений не був. Саме тому про наявність постанови Позивач фактично дізнався вже після відкриття виконавчого провадження, що і стало підставою для звернення до суду та клопотання про поновлення строку.

Навіть за умови, як стверджує Відповідач, що Позивач нібито був присутній під час складання протоколу та розгляду справи, це не усуває порушення вимоги завчасного повідомлення про час і місце розгляду, яка встановлена не як «формальність», а як гарантія реального права на захист. Зокрема, частина перша статті 277-2 КУпАП прямо встановлює, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи. Тобто законодавець вимагає не лише повідомити особу, а зробити це завчасно, щоб у неї був реальний час підготуватися: отримати юридичну допомогу, зібрати докази, підготувати пояснення, заявити клопотання, запросити свідків тощо. Саме тому розгляд у той самий день за загальним правилом є несумісним з цією гарантією, адже завчасність означає мінімальний часовий інтервал між врученням повістки і розглядом. Таким чином, якщо протокол складено в один день, а постанова винесена цього ж дня, то об`єктивно неможливо одночасно виконати вимогу закону про вручення повістки не пізніш як за три доби до розгляду. Сам факт фізичної присутності особи в приміщенні ТЦК/СП не підміняє обов`язок належного завчасного виклику та не скасовує триденний строк, оскільки право на захист полягає не у самій присутності, а у можливості підготуватися. Отже, навіть якщо припустити версію Відповідача про присутність Позивача, розгляд справи не міг бути проведений у день складення протоколу, оскільки за приписами ч. 1 ст. 277-2 КУпАП особу має бути завчасно викликано повісткою не пізніш як за три доби до розгляду. Недотримання цього строку є істотним процесуальним порушенням, яке саме по собі ставить під сумнів законність постанови та є самостійною підставою для висновку про її протиправність і необхідність скасування.

Наголошує, що у наявних документах простежується неузгодженість підписів, які Відповідач подає як «особисті підписи Позивача», що у сукупності ставить під сумнів сам факт участі Позивача у складанні протоколу, факт роз`яснення йому прав, а також факт отримання ним копій процесуальних документів. У відзиві Відповідач одночасно заявляє дві взаємовиключні версії подій. З одного боку, стверджується, що Позивач нібито подав (написав) заяву, в якій не оспорює правопорушення та погоджується на притягнення до адміністративної відповідальності (у тому числі з мотивом «сплати 50% штрафу»). З іншого боку, Відповідач наполягає, що було складено протокол, Позивачу роз`яснено права, він підписав протокол, його повідомили про час і місце розгляду, він був присутній при розгляді справи та отримав постанову. Таке поєднання тверджень є логічно і процесуально несумісним.

Враховуючи наведене, представник позивача вважає, що відзив Відповідача не спростовує позовних вимог. Постанова № 2692 від 28.08.2025 є протиправною та підлягає скасуванню через недоведеність події і складу правопорушення, неконкретність обвинувачення, а також істотні порушення процесуальних гарантій права на захист (ст. 268 КУпАП), формальний поспішний розгляд та правову невизначеність через невідповідність кваліфікації між протоколом і постановою.

У запереченні представник відповідача вказує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно Позивача була винесена на законних підставах та в межах повноважень Відповідача. Також Відповідач наголошує на незаконності та необґрунтованості позовних вимог. Відповідно до Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, військовозобов`язані повинні протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. До персональних даних, що підлягають уточненню належать, зокрема, відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку. Як вбачається з облікової картки Позивача з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості щодо придатності Позивача до військової служби відсутні, тобто Позивач не проходив медичний огляд у ВЛК з метою встановлення ступеня придатності до військової служби. Тобто, Позивач не уточнив свої облікові та персональні дані, як того вимагає закон, чим допустив порушення правил військового обліку, про що і була винесена оскаржувана постанова.

Позивач був присутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчать його власноручні підписи у протоколі. Бланк заяви наданий Позивачу для заповнення на його прохання та заповнений Позивачем власноручно. Позивачу також була надана копія оскаржуваної постанови, що він засвідчив особистим підписом у другому примірнику постанови, який лишився у Відповідача у справі про адміністративне правопорушення. Відповідач жодним чином не змушував Позивача до написання заяви, накладення підписів у протоколі чи постанові.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся у день складання протоколу про адміністративне правопорушення за згодою Позивача. У випадку, якби Позивач зазначив, що бажає, щоб розгляд справи відбувся в інший день, виявив бажання залучити адвоката для надання йому правової допомоги, будь-яким чином заперечив би проти інкримінованого йому порушення, його законні вимоги були б взяті до уваги та виконані Відповідачем. Зокрема, Позивачу надавався протокол про адміністративне правопорушення для ознайомлення та надання пояснень, а також з повідомленням про час та місце розгляду справи. Позивач засвідчив особистим підписом, що його повідомлено про дату, час та місце розгляду справи та не заявив жодних клопотань, вимог чи заперечень до змісту протоколу чи дати розгляду справи.

Щодо неузгодженості підписів, на яке посилається представник позивача, представник відповідача зазначив, що Позивач є особою, вільною накладати власноручні підписи будь-яким чином, яким він вважає за потрібне. Жодних вимог до узгодженості підписів до Позивача не ставилося. Всі підписи у наданих копіях документів, які Відповідач подає як «особисті підписи Позивача», є особистими підписами Позивача. Належним доказом того, що підпис на документі належить певній особі чи не належить їй, є лише висновок почеркознавчої експертизи.

Заява, заповнена власноручно Позивачем за його бажанням, є втіленим правом особи подавати клопотання, заяви, долучати докази. Позивач висловив бажання написати заяву - Відповідач це бажання задоволив. Протокол про адміністративне правопорушення та написана заява жодним чином не суперечать одне одному та не виключають наявності правопорушення. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста. На підставі такої заяви виноситься постанова про адміністративне правопорушення без складання протоколу. Однак, протокол про адміністративне правопорушення від 28.08.2025 № 371 було вже складено та зареєстровано у встановленому порядку, коли Позивач виявив бажання написати заяву про визнання правопорушення з метою зменшення суми штрафу до встановленого законом мінімуму. Доказами особистої присутності Позивача при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, розгляді справи відносно нього та винесення постанови, окрім його власноручних підписів та заяви є довідка про супроводження громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, видана працівником Національної поліції, який супроводжував Позивача.

Тому Відповідач наполягає на неухильному дотриманні ним процедури притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, законності та обґрунтованості винесеної постанови та заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ковалівський Б. Є. позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, у поданому відзиві на позов та запереченнях заперечують проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 28 серпня 2025 року старшим офіцером мобілізаційного відділу капітаном ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення № 371, згідно якого позивач є порушником військового обліку, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Вказаним протоколом зафіксовано, що ОСОБА_1 знаходиться на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 , був доставлений органами НПУ, під час звірки даних було встановлено, що він не оновив свої персональні дані з 15.03.2003 року по 28.08.2025 року. У протоколі міститься відмітка, що розгляд справи відбудеться о 16 год. 00 хв. 28.08.2025 року, громадянину ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, йому вручено другий примірник протоколу, що підтверджується його особистим підписом.

28 серпня 2025 року за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення на підставі вказаного протоколу начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову про адміністративне правопорушення № 2692, з якої вбачається, що 28 серпня 2025 року біля 8 години громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , доставлений органами НПУ до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення персональних даних за адресою: АДРЕСА_2 , так як являється порушником військового обліку. Під час звірки персональних даних було встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 та являється порушником військового обліку, так як не оновив свої персональні дані з 15.03.2003 року по 28.08.2025 року. Відповідно до частини 11 ст.38 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи. Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року призовники і військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки. Відповідно до підпункту 7 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року призовники, військовозобов`язані і резервісти повинні особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки, закордонної дипломатичної установи України), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік. Відповідно до підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів. Відповідно до підпункту 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідно до абзацу 5 частини 10 статті 1 ЗУ « Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Відповідно до пункту 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення. Враховуючи вище наведене гр. ОСОБА_1 , своїми діями (бездіяльністю) порушив вимоги підпункту 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року. Відповідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» вказане порушення вчинене в особливий період. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено щтраф в сумі 17 000 гривень.

Вирішуючи питання правомірності прийняття оскаржуваної постанови, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В даному випадку позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності став виявлений відповідачем факт порушення позивачем правил військового обліку.

Відповідно до ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1). Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3).

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Отже, на дату винесення відповідачем оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210 КУпАП.

Загальні правила військового обліку визначені в ст.33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до ч.3 якої військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.33 вказаного Закону).

Відповідно до абз.7 п.2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних: зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції з урахуванням змін, внесених Законом України № 3633-IX від 11.04.2024, який набрав чинності 18.05.2024, громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно абз.7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до пп. 1, 8 п.1 Правил військового обліку (Додаток № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: перебувати на військовому обліку, особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Також підпунктом 10-1 пункту 1 Правил військового обліку (Додаток № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487) передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану: повинні, зокрема уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, суд зауважує, що на законодавчому рівні встановлений 60-денний строк для уточнення громадянами України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду (ч.3 ст.310 КУпАП).

Таким чином, за наведеного правового регулювання в контексті спірних відносин, суд вважає наявним у позивача обов`язок оновити свої персональні дані. Невиконання цього обов`язку є свідченням порушення правил військового обліку і є самостійною та достатньою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності згідно із ст.210 КУпАП.

Статтею 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

У даній справі судом встановлено, що 28 серпня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 встановив, що ОСОБА_1 є порушником військового обліку.

Відповідно до статті 279-9 КУпАП, у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

ІНФОРМАЦІЯ_4 протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно заяви ОСОБА_1 , адресованої начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 28.08.2025 року позивач зазначив, що не оспорює допущене правопорушення та згоден до притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210, 210-1 КУпАП за його відсутності, штраф зобов`язався сплатити протягом 10 днів.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 скористався своїм правом на подання заяви про визнання ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та зазначив, що згідний на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності.

Тому суд погоджується з думкою представника відповідача про відсутність порушення прав ОСОБА_1 внаслідок розгляду справи про адміністративне правопорушення без його участі.

Позивач повинен був особисто цікавитися станом розгляду справи про адміністративне правопорушення, запитувати та одержувати копії документів по справі. Проте з часу подання ним заяви від 28 серпня 2025 року по час відкриття виконавчого провадження по справі він не цікавився станом розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що його не повідомили про час розгляду справи, оскільки вказане спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому міститься відмітка про час розгляду справи.

Також суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідач не вказав, які саме дані були не оновленими, коли ці дані були змінені, не надав відомостей, з яких вбачається про можливість чи не можливість отримання даних держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, так як такі доводи спростовуються поясненнями відповідача, наданими у відзиві.

Відповідно з вимогами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням встановлених у справі обставин та вищезазначених норм законодавства, суд вважає, що постанова від 28.08.2025 № 2692 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч.3 ст.210 КУпАП є правомірною, такою, що прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, а тому відсутні підстави для її скасування.

Так, ч. 3 ст. 286 КАС України визначає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 7, 9, 210, 210-1, 242-246, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 162, 205, 241-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а в разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Дата складання повного судового рішення 17 грудня 2025 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом:

Рішення набрало законної сили "____" ______________ 202__ року.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2852/25, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. В. Яковець

Копію рішення видано "____" ______________ 2025 року.

Секретар: