Справа № 200/5167/25
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року справа №200/5167/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Мастюгіна Євгена Дмитровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі № 200/5167/25 (головуючий суддя І інстанції Аканов О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування страхового стажу ОСОБА_1 за періоди з 01.01.1992 по 09.07.1992 (тобто і після 31.12.1991); з 16.09.1992 по 08.07.1994; з 01.08.1994 по 31.12.1995; з 01.01.1996 по 31.12.1998; з 24.05.1999 по 09.08.1999; з 10.08.1999 по 22.03.2000; з 23.03.2000 по 30.09.2001; з 01.10.2001 по 30.09.2004; з 01.10.2004 по 23.08.2013 та заробітної плати за період з жовтня 2004 року по серпень 2013 року, яка визначена у довідці про заробітну плату від 22.06.2021 № 164;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 шляхом зарахування до страхового стажу періодів його роботи з 01.01.1992 по 09.07.1992 (тобто і після 31.12.1991); з 16.09.1992 по 08.07.1994; з 01.08.1994 по 31.12.1995; з 01.01.1996 по 31.12.1998; з 24.05.1999 по 09.08.1999; з 10.08.1999 по 22.03.2000; з 23.03.2000 по 30.09.2001; з 01.10.2001 по 30.09.2004; з 01.10.2004 по 23.08.2013 та заробітної плати за період з жовтня 2004 року по серпень 2013 року, яка визначена у довідці про заробітну плату від 22.06.2021 № 164 із одночасним виключенням з обрахунку заробітку для обчислення його пенсії періоду з 01.11.1986 по 31.12.1991, з дня призначення пенсії, а саме з 23.09.2021.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року залишені без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо не зарахування страхового стажу ОСОБА_1 за періоди з 01.01.1992 по 09.07.1992 (тобто і після 31.12.1991); з 16.09.1992 по 08.07.1994; з 01.08.1994 по 31.12.1995; з 01.01.1996 по 31.12.1998; з 24.05.1999 по 09.08.1999; з 10.08.1999 по 22.03.2000; з 23.03.2000 по 30.09.2001; з 01.10.2001 по 30.09.2004; з 01.10.2004 по 23.08.2013 та заробітної плати за період з жовтня 2004 року по серпень 2013 року, яка визначена у довідці про заробітну плату від 22.06.2021 № 164, а саме з 23.09.2021 по 13.01.2025 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 шляхом зарахування до його страхового стажу періодів його роботи з 01.01.1992 по 09.07.1992 (тобто і після 31.12.1991); з 16.09.1992 по 08.07.1994; з 01.08.1994 по 31.12.1995; з 01.01.1996 по 31.12.1998; з 24.05.1999 по 09.08.1999; з 10.08.1999 по 22.03.2000; з 23.03.2000 по 30.09.2001; з 01.10.2001 по 30.09.2004; з 01.10.2004 по 23.08.2013 та заробітної плати за період з жовтня 2004 року по серпень 2013 року, яка визначена у довідці про заробітну плату від 22.06.2021 № 164 із одночасним виключенням з обрахунку заробітку для обчислення його пенсії періоду з 01.11.1986 по 31.12.1991 з дня призначення пенсії - з 23.09.2021 по 13.01.2025 на підставі ч. 3 ст. 123 КАС України.

Не погодившись з ухвалою, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги з дня призначення пенсії, а саме з 23.09.2021.

Обґрунтування апеляційної скарги представника позивача.

Не можна вважати порушеним право позивача на належне обчислення пенсії з 23.09.2021, оскільки з цієї дати порушене право позивача полягало у відмові в призначенні пенсії взагалі.

Тільки 12.02.2025 позивач дізнався про порушення свого права щодо обчислення пенсії з 23.09.2021 (зі звіту пенсійного органу щодо виконання рішення суду), оскільки до 31.01.2025 пенсія позивачу ще не була призначена.

Позивач звернувся до суду з позовом 14.07.2025, тобто в межах шестимісячного строку з дати, коли позивач дізнався про порушення свого права з 12.02.2025 (зі звіту відповідача на виконання рішення суду у справі № 200/2912/23).

Таким чином, саме з дати призначення пенсії з 23.09.2021 (яка призначена розпорядженням від 31.01.2025) порушено право позивача, яке полягає у неналежному обчисленні його пенсії з дати призначення 23.09.2021.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

14.07.2025 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування страхового стажу ОСОБА_1 за періоди з 01.01.1992 по 09.07.1992 (тобто і після 31.12.1991); з 16.09.1992 по 08.07.1994; з 01.08.1994 по 31.12.1995; з 01.01.1996 по 31.12.1998; з 24.05.1999 по 09.08.1999; з 10.08.1999 по 22.03.2000; з 23.03.2000 по 30.09.2001; з 01.10.2001 по 30.09.2004; з 01.10.2004 по 23.08.2013 та заробітної плати за період з жовтня 2004 року по серпень 2013 року, яка визначена у довідці про заробітну плату від 22.06.2021 № 164;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 шляхом зарахування до страхового стажу періодів його роботи з 01.01.1992 по 09.07.1992 (тобто і після 31.12.1991); з 16.09.1992 по 08.07.1994; з 01.08.1994 по 31.12.1995; з 01.01.1996 по 31.12.1998; з 24.05.1999 по 09.08.1999; з 10.08.1999 по 22.03.2000; з 23.03.2000 по 30.09.2001; з 01.10.2001 по 30.09.2004; з 01.10.2004 по 23.08.2013 та заробітної плати за період з жовтня 2004 року по серпень 2013 року, яка визначена у довідці про заробітну плату від 22.06.2021 № 164 із одночасним виключенням з обрахунку заробітку для обчислення його пенсії періоду з 01.11.1986 по 31.12.1991, з дня призначення пенсії, а саме з 23.09.2021.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року у справі № 200/2912/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області під час розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 23.09.2021.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.10.2021 № 91 щодо відмови в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 23.09.2021 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду; в решті позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду у справі № 200/2912/23 ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 23.09.2021 та рішенням № 91 від 31.01.2025 року призначено пенсію з 23.09.2021, страховий стаж складає 19 років 03 місяці 00 днів.

Таким чином, пенсія позивачу відповідно до заяви від 23.09.2021 призначена розпорядженням ГУ ПФУ в Донецькій області тільки 31.01.2025.

Суд першої інстанції, залишаючи частину позовних вимог без розгляду, виходив з того, що позивач з дати призначення пенсії 04.10.2023 по дату винесення постанови Першим апеляційним адміністративним судом від 23.04.2024 у справі № 200/2912/23, не вчиняв дій щодо оскарження рішення про призначення пенсії саме з 04.10.2023, тому саме з цієї дати позивачу було відомо про порушення його права щодо правильного обрахунку розміру пенсії, тому позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами з 23.09.2021 по 13.01.2025.

Оцінка суду.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відтак, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19).

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду (постанова від 31.03.2021, справа № 240/12017/19, адміністративне провадження № К/9901/15971/20). Також зазначені висновки враховані Верховним Судом в постанові від 21 вересня 2023 року у справі № 200/1762/21-а.

Як свідчать матеріали справи, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2025 року у справі № 440/12324/24 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.01.1992 по 09.07.1992; з 16.09.1992 по 08.07.1994; з 01.08.1994 по 31.12.1995; з 01.01.1996 по 31.12.1998; з 24.05.199 по 09.08.1999; з 10.08.1999 по 22.03.2000; з 23.03.2000 по 30.09.2001; з 01.10.2001 по 30.09.2004; з 01.10.2004 по 23.08.2013 з урахуванням зазначеного стажу та з урахуванням заробітної плати згідно довідки АТ "Енерго-Газ-Ноябрськ" від 22.06.2021 № 164.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.1992 по 09.07.1992; з 16.09.1992 по 08.07.1994; з 01.08.1994 по 31.12.1995; з 01.01.1996 по 31.12.1998; з 24.05.199 по 09.08.1999; з 10.08.1999 по 22.03.2000; з 23.03.2000 по 30.09.2001; з 01.10.2001 по 30.09.2004; з 01.10.2004 по 23.08.2013, та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 16.04.2024 з урахуванням зарахованого страхового стажу, та з урахуванням заробітної плати згідно довідки АТ "Енерго-Газ-Ноябрськ" від 22.06.2021 № 164.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 з 16.04.2024 з врахуванням зарахованих періодів роботи ОСОБА_1 до його страхового стажу, а саме: з 01.01.1992 по 09.07.1992; з 16.09.1992 по 08.07.1994; з 01.08.1994 по 31.12.1995; з 01.01.1996 по 31.12.1998; з 24.05.199 по 09.08.1999; з 10.08.1999 по 22.03.2000; з 23.03.2000 по 30.09.2001; з 01.10.2001 по 30.09.2004; з 01.10.2004 по 23.08.2013, з урахуванням заробітної плати згідно довідки АТ "Енерго-Газ-Ноябрськ" від 22.06.2021 № 164.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не проведення перерахунку пенсії з 04.10.2023 по 15.04.2024 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 04.10.2023 по 15.04.2024 залишено без розгляду.

В мотивувальній частині постанови у справі № 440/12324/24 зазначено наступне.

«…постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2024 у справі № 200/2912/23, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 23.09.2021 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Однак, на думку позивача, висновки суду відповідачем у справі № 200/2912/23 не враховані, оскільки з листа Пенсійного органу від 11.06.2024 наданого на запит позивача, останній дізнався про прийняття відповідачем рішення про відмову в призначенні пенсії.

Наприкінці червня 2024 року позивач звернувся із адвокатським запитом про призначення йому пенсії з 04.10.2023.

Ознайомившись з розпорядженням про призначення пенсії, розрахунком заробітку та стажу, позивачем встановлено, що до стажу його роботи не зараховано період з 01.01.1992 по 23.08.2013, а також у довідці про заробітну плату від 22.06.2021 № 164, яку не зараховано для обчислення за періоди з жовтня 2004 року по серпень 2013 року включно.

В подальшому позивач звернувся із заявою від 22.08.2024 до відповідачів, в якій просив провести перерахунок його пенсії з дня її призначення із зарахуванням стажу роботи періоду з 01.01.1992 по 23.08.2013 та заробітної плати, визначеної довідкою від 22.06.2021 № 164 з жовтня 2004 року по серпень 2013 року включно.

Оскільки на свою заяву позивач не отримав від Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області відповіді, він звернувся із адвокатським запитом.

Листом від 03.10.2024 № 1000-0202-8/162114 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області направлено позивачу відповідь від 05.09.2024 № 4959-26082/М-02/8-1000/24. На скаргу позивача відповідь Пенсійним фондом України надана листом від 04.10.2024 № 2800-030201-8/60182. Так, враховуючи протиправну бездіяльність відповідачів позивач 15.10.2024 звернувся до суду.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 запропоновано ОСОБА_1 у десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали надати до суду пояснення щодо причин пропуску строку звернення до суду за період з 04.10.2023 по 13.04.2024, із наданням відповідних доказів, які б підтверджували наявність об`єктивних перешкод, які унеможливили своєчасне подання позову до суду.

На виконання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 позивачем надано заяву, в якій він зазначив, що саме призначення пенсії з 23.09.2021 позивачем розглядалось як основне порушення його права на пенсійне забезпечення і поновлення цього права з 23.09.2021 і мало б сенс встановлювати правильність/неправильність обчислення пенсії в разі її призначення.

Відтак, до закінчення розгляду справи № 200/2912/23, в якій були заявлені вимоги щодо призначення пенсії з вересня 2021 року, призначена в жовтні 2023 року пенсія та правильність її обчислення позивачем розглядались як проміжковий етап, тобто пенсія призначена незалежно від розміру до моменту захисту основного права - призначення пенсії з 2021 року.

При цьому саме внаслідок призначення пенсії з 2021 року для позивача, в разі порушень саме її обчислення, виникла б реальна необхідність звертатись до суду за зобов`язанням обчислення у належному розмірі з 2021 року. Між тим, позивач мав реальні та обґрунтовані сподівання на задоволення своїх позовних вимог у справі № 200/2912/23. Окрім іншого зазначив, що якщо на погляд суду має місце пропуск строку звернення до суду, просив врахувати його доводи, визнати їх поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду і поновити його.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2024 у справі № 200/2912/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року у справі № 200/2912/23 скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області під час розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 23.09.2021.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.10.2021 № 91 щодо відмови в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 23.09.2021 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Тобто, вказаний спір стосувався призначення пенсії позивачу з 23.09.2021.

Поряд із тим, позивачу рішенням № 91 від 11.10.2023 призначено пенсію з 04.10.2023.

Вказане рішення позивачем не оскаржувалось.

В подальшому в червні 2024 року отримавши листа від Пенсійного фонду України, позивач дізнався, що на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2024 у справі № 200/2912/23, повторно розглянувши його заяву про призначення пенсії від 23.09.2021 йому відмовлено. Тому він звернувся з адвокатським запитом щодо надання інформації яким органом розглянуто його заяву про призначення пенсії та запитано розпорядження про призначення пенсії.

Тобто, в проміжок часу з дати призначення пенсії 04.10.2023 по дату винесення постанови Першим апеляційним адміністративним судом від 23.04.2024 у справі № 200/2912/23, позивач не вчиняв дій щодо оскарження рішення про призначення пенсії саме з 04.10.2023 чи з`ясування інформації які саме періоди страхового стажу враховані під час призначення останньому пенсії та чи враховані всі документи надані позивачем як первинні для призначення пенсії.

Тільки після отримання листа від Пенсійного фонду України наприкінці червня 2024 року позивач почав вчиняти активні дії щодо з`ясування обставин призначення йому пенсії з витребуванням відповідних документів.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до суду з позовом 15.10.2024 та просив, зокрема, зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 шляхом зарахування до його страхового стажу періодів його роботи з 01.01.1992 по 09.07.1992; з 16.09.1992 по 08.07.1994; з 01.08.1994 по 31.12.1995; з 01.01.1996 по 31.12.1998; з 24.05.199 по 09.08.1999; з 10.08.1999 по 22.03.2000; з 23.03.2000 по 30.09.2001; з 01.10.2001 по 30.09.2004; з 01.10.2004 по 23.08.2013 та його заробітної плати за період з жовтня 2004 року по серпень 2013, яка визначена у довідці про заробітну плату від 22.06.2021 № 164 з дня призначення пенсії, а саме з 04.10.2023.

Тобто, враховуючи дату звернення позивача до суду, колегія суддів вважає, що позовні вимоги за період з 16.04.2024 заявлені в межах передбаченого статтею 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

Таким чином, беручи до уваги періодичний характер пенсійних виплат та наведені правові висновки Верховного Суду, колегія суддів доходить висновку, що позивачем пропущено строк звернення з цим позовом до суду першої інстанції в частині вимог за період з 04.10.2023 по 15.04.2024.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на встановлені судом при розгляді справи № 440/12324/24 обставини пропуску позивачем строку звернення до суду за період 04.10.2023 по 15.04.2024 (пенсія позивачу призначена в жовтні 2023 року), а також, що пенсія на виконання рішення суду у справі № 200/2912/23 призначена з вересня 2021 року розпорядженням ГУ ПФУ від 31.01.2025 року, - суд першої інстанції дійшов правильного висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом за період з 23.09.2021 по 13.01.2025 року.

Є неприйнятними посилання позивача на призначення пенсії на виконання рішення у справі № 200/2912/23 тільки в січні 2025 року з 23.09.2021, оскільки факт призначення позивачу пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону № 1058 в жовтні 2023 року свідчить про зволікання позивача щодо належного захисту своїх порушених прав.

Суд зауважує, що позивач з дати призначення пенсії, а саме з 04.10.2023 не був позбавлений можливості вчиняти дії щодо з`ясування обставин призначення пенсії (розрахунок страхового стажу, дані про заробітну плату, на підставі якої обчислена пенсія тощо), тому обставини призначення пенсії на виконання рішення суду у справі № 200/2912/23 розпорядженням від 31.01.2025 не свідчать про необізнаність позивача про порушення його прав з жовтня 2023 року, відтак і відсутні підстави для визнання зазначених позивачем обставин поважними.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 щодо частини позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Мастюгіна Євгена Дмитровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі № 200/5167/25 залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі № 200/5167/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 18 грудня 2025 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко