Справа № 140/11150/25
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/11150/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕОБРО» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Нечипорук Інна Сергіївна, в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕОБРО» (далі ТОВ «Леобро», товариство, позивач), звернулася з позовом до Волинської митниці (далі митний орган, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000137/2 від 27.03.2025 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/000851; визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000178/2 від 23.05.2025 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001368.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.06.2023 між ТОВ «Леобро», як покупцем та компанією «Siscom S. C. Sebastian Didyk, Piotr Siwek» (Польща), як продавцем, було укладено контакт №1 за умовами якого продавець зобов`язався доставити покупцю товари народного вжитку: товари для дітей; товари для спорті і відпочинку; товари для дому і саду; меблі і інші (Товар), а покупець прийняти та оплатити Товар згідно з Специфікаціями та інвойсами, які є невід`ємною частиною контракту. Продавець постачає Товар партіями та підставі замовлень покупця (Специфікацій). Найменування, асортимент, кількість і ціна за одиницю Товару узгоджуються сторонами на кожну партію і вказуються в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Поставка Товару, зазначеного в специфікації, буде здійснена протягом 45 календарних днів після її підписання повноваженими представниками обох сторін.

Ціна товару визначається у фактурах. Загальна вартість Контракту №1 складає 500 000 злотих. Оплата здійснюється в польських злотих, що вказується у фактурі.

Поставка товару здійснюється на умовах FCA-Gdansk відповідно до Інкотермс-2010. Ризик випадкового знищення або пошкодження товару переходить до покупця коли він виданий йому, а право власності на товар переходить до покупця в момент оплати повної ціни. Датою поставки товару вважається дата CMR. Вартість тари та/чи упаковки входить до ціни товару, є незворотною та не підлягає до відшкодування, якщо інше не визначено Сторонами письмово під час погодження окремої партії поставки.

Між позивачем та продавцем товару компанією «Siscom S. C. Sebastian Didyk, Piotr Siwek» (Польща) 17.02.2025 було укладено додаткову угоду №1, якою внесено зміни до пунктів 1.1 1.3 розділу 1, розділу 2, пунктів 3.2 та 3.3 розділу 3, пунктів 4.1 та 4.4 розділу 4 Контракту №1 від 23.06.2023, а також додано пункт 3.7 у розділ 3 даного контракту.

Позивачем у компанії «Siscom S. C. Sebastian Didyk, Piotr Siwek» (Польща) 17.03.2025 було зроблено замовлення на партію товару на суму 99 742,50 польських злотих та 15.05.2025 - на суму 124 536,00 польських злотих. З метою митного оформлення імпортованого товару декларант ТОВ «Леобро» подав до Волинської митниці пакет документів.

Відповідач 25.03.2025 та 23.05.2025 відповідно надіслав декларанту позивача через електронний кабінет повідомлення, в якому митний орган зазначив, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять розбіжності.

Товариство 25.03.2025 та 23.05.2025 надіслало відповідачу заяву №1, а також №20250523-1 у яких наведено детальні письмові обґрунтування щодо виявлених митним органом розбіжностей в поданих до митного оформлення документах, однак 27.03.2025 та 23.05.2025 Волинська митниця відмовила позивачу у митному оформленні товарів та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000137/2 та №UA205140/2025/001368.

Представник позивача переконана, що подані декларантом основні та додаткові документи в повній мірі підтверджують вартість ввезеного позивачем товару згідно інвойсу та фактично оплаченою сумою за платіжною інструкцією. Зрештою, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Вимоги до платіжних інструкцій в іноземній валюті викладені в пункті 14 Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті або банківських металах, що затверджена постановою Правління Національного Банку України №216 від 28.07.2008. Зокрема, платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах, оформлена ініціатором в електронній або паперовій формі, повинна містити такі обов`язкові реквізити, зокрема призначення платежу.

Разом з тим, вимог до інформації, яка повинна бути зазначена в графі «призначення платежу» Національного Банку України не наводить. Відтак, платник вправі діяти на власний розсуд при заповненні відомостей про призначення платежу.

Щодо тверджень Волинської митниці про непропорційність розподілу транспортних витрат, то це є лише суб`єктивними припущеннями митного органу. Відносини щодо визначення вартості перевезення вантажу автомобільним транспортом як за межами України, так і на території України не є предметом державного цінового регулювання.

Як передбачено умовами FCA (Франко перевізник) відповідальність знімається з вантажовідправника у той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики за транспортування вантажу покупець несе самостійно.

При цьому всі експортні формальності і мита повинен здійснити і оплатити продавець, а витрати на доставку та митне оформлення для імпорту залишається на покупцеві. Ризики за товар переходять від продавця до покупця після розміщення вантажу в транспорті, що належить перевізнику, або після передачі товару на місце завантаження на транспорт перевізника.

Враховуючи, що складське приміщення у місті Гданськ (Польща), з якого відбувалось відвантаження товару, належить продавцю, то саме на продавця покладено витрати з навантажувально-розвантажувальних робіт, а тому й витрати за навантаження-розвантаження покладаються на продавця.

Відповідно, твердження відповідача про те, що позивачем документально не підтверджено (не включено) таку складову митної вартості, як витрати на навантаження/завантаження, є безпідставним.

Різниця ж між фактурною та статистичною вартістю є обґрунтованою та викликана митними вимогами Європейського Союзу щодо повноти статистичної звітності, і не є помилкою чи спробою перекручення інформації.

Разом із тим, в довідці про транспортні витрати від 20.05.2025, що видана ФОП ОСОБА_1 та рахунку на оплату експедитор визначила вартість наданих позивачу послуг. Серед останніх відсутні навантажувально-розвантажувальні роботи, що відповідає умовам поставки FCA Гданськ (Польща).

Щодо експедиторської винагороди у сумі 1 000,00 грн зазначає, що така здійснюється за надання послуг з перевезення по території України, тому позивач правомірно не включив її до митної вартості товару.

Відповідач також вказав, що підставою коригування митної вартості товарів є неподання позивачем до митного оформлення рахунку про надання транспортно-експедиційних послуг.

ТОВ «Леобро» 23.05.2025 подав до Волинської митниці заяву №20250523-1, до якої надано рахунок на оплату №106 від 23.05.2025. Відповідачем при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, що оскаржується, дана обставина не врахована. Товариство вважає, що неподання до митного оформлення документів, що визначені наказом Мінфіну №599 від 24.05.2012 не є підставою для коригування митної вартості товару.

Також, щодо неподання рахунку про надання транспортно-експедиційних послуг вказує, що станом на дату прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів, у позивача не було і не могло бути акту виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг, як, відповідно, не було здійснено оплати послуг експедитора. Саме тому такі документи не подавалися до митного оформлення.

Окрім того, на переконання позивача, митний орган не виконав обов`язку щодо наведення у рішеннях про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

У зв`язку із наведеними обставинами просить адміністративний позов задовольнити (арк. спр. 1-18).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 80).

У відзиві на позовну заяву від 20.10.2025 представник відповідача заперечує проти позовних вимог, в обґрунтування своєї позиції вказує, що перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності:

по МД № 25UA21U5 від 24.03.2025:

- оплата за товар, згідно платіжної інструкції № 107 здійснена 18.03.2025, що передує даті виставлення рахунка-фактури № FV/1/UA/2503 від 19.03.2025. В призначенні платежу вказаний контракт від 23.06.2023 №1. Відповідно додатку до контракту від 17.02.2025 №1 загальна вартість контракту складає суму всіх фактур, а отже не дає змоги ідентифікувати оплату за оцінювану поставку товару;

- згідно пункту 4.4 контракту серед супровідних документів є специфікація, однак документ не подано до митного оформлення. Інформація щодо специфікації від 19.03.2025 № спец. б/н до інвойсу FV/1/UA/2503 наявна також в 44 графі, однак документ відсутній;

- згідно договору-заявки від 17.03.2025 № 20250317/1 оплата здійснюється на підставі рахунку, однак рахунку на оплату не подано до митного оформлення;

- згідно документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 20.03.2025 № 2520/1 витрати на транспортування по маршруту Гданськ (Польща) п/п Ягодин становлять 59332 грн. Відстань даного маршруту орієнтовно 721 км; транспортні витрати становлять 82,3 грн/км (59332/721). Згідно вищезазначеного документа вартість транспортування по маршруту п/п Ягодин Луцьк становить 13035 грн, відстань даного маршруту орієнтовно 134 км, що становить 97,3 грн/км (13035/134). Вказане свідчить про заниження транспортних витрат до кордону України та про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості.

по МД № 25UA59U1 від 22.05.2025:

- числове значення, зазначене в декларації країни відправлення 25PL322010000VSZB5 від 20.05.2025 126336 PLN не відповідає ціні товару, зазначеній в інвойсі від 16.05.2025 № FV/2/UA/2505 124536 PLN. Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно ціни придбання товару та неможливість перевірити числовий розрахунок митної вартості;

- в інвойсі від 16.05.2025 № FV/2/UA/2505 зазначено, що здійснена оплата за товар в сумі 124536 PLN., однак платіжні документи не подані до митного оформлення;

- з огляду на умови поставки FCA Gdansk (Польща) та умов договору - заявки про міжнародні перевезення замовник несе відповідальність за своєчасну оплату транспортних послуг, завантаження і розвантаження При цьому, вартість витрат на завантаження/розвантаження не зазначена у графі 21 декларації митної вартості, що ймовірно свідчить про невключення декларантом таких витрат до заявленої митної вартості, які за правилами частини десятої статті 58 МК України можуть бути складовими митної вартості;

- довідка про транспортні витрати №б/н від 20.05.2025 містить інформацію щодо надання не тільки транспортних послуг, але і експедиційних послуг. Крім того, в зазначеному рахунку на транспортування не включені витрати на транспортно-експедиційне обслуговування до кордону України, які є невід`ємними складовими митної вартості.

На вимогу митниці декларантом додатково надано до МД № 25UA21U5 від 24.03.2025: специфікацію до інвойсу від 19.03.2025 № FV/1/UA/2503; рахунок-фактуру від 20.03.2025 №73; проформу від 17.03.2025 № 1438344 та до МД № 25UA59U1 від 22.05.2025: платіжну інструкцію № 120 від 15.05.2025; виписка банку №б/н від 21.05.2025; рахунок про транспортні витрати №106 від 23.05.2025; лист уточнення до довідки про транспортні витрати.

Декларантом документально не підтверджено розбіжність щодо заниження транспортних витрат до кордону України, витрат на навантажування, розвантажування товару.

Отже, декларантом не забезпечено надання відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 МК України достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а та методу 2б з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в та методу 2г з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості для митного органу та декларанта, митну вартість товару визначено за резервним методом згідно статті 64 МК України та у відповідності до наказу ДМСУ № 476 від 01.07.2021 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо посадових осіб митних органів з аналізу виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначенням митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби.

Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей товарів, митне оформлення яких вже завершено та інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме:

по МД №25UA21U5 від 24.03.2025: товар 1 на рівні - 3,47 дол.США/кг (13,4616 злотих/кг згідно заявленого декларантом курсу валют на момент подачі МД) за ЕМД № UA209170/2025/012095 від 13.02.2025; товар 2 на рівні - 4,02 дол.США/кг (15,5952 злотих/кг згідно заявленого декларантом курсу валют на момент подачі МД) за ЕМД №UA209170/2025/011096 від 10.02.2025.

по МД №25UA59U1 від 22.05.2025: товар 1 на рівні - 3,77 дол.США/кг за ЕМД № UA500080/2025/4762 від 03.05.2025.Митницею за основу для коригування митної вартості товару №1 взято вартість товару «1. Інвентар та обладнання для гри на свіжому повітрі, плавальні басейни та басейни для дітей: -Басейн MAX 12 x 39,5 дюймів/3,66 м x 1, 00 м-70 шт…..Торгова марка: Bestway. Виробник: GREENWICH PRODUCTS CO., LIMITED. Країна виробництва: CN. 11962.90 кг).

З урахуванням наведеного уважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару є такими, що відповідають вимогам митного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими (арк. спр. 84-99).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за позовом ТОВ ТОВ «Леобро» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень за участі представника відповідача (арк. спр. 158).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до суду не надходило.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Між ТОВ «Леобро» (покупець) та «Siscom S. C. Sebastian Didyk, Piotr Siwek (Польща) (продавець) 23.06.2023 було укладено зовнішньоекономічний контракт №1 (арк. спр. 21-22).

За умовами цього Контракту продавець зобов`язався доставити покупцю товари народного вжитку: товари для дітей; товари для спорті і відпочинку; товари для дому і саду; меблі і інші (надалі Товар), а покупець прийняти та оплатити Товар згідно з Специфікаціями та інвойсами, які є невід`ємною частиною контракту. Продавець постачає Товар партіями та підставі замовлень покупця (Специфікацій). Найменування, асортимент, кількість і ціна за одиницю Товару узгоджуються сторонами на кожну партію і вказуються в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Контракту (пункт 1.1 Контракту).

Поставка Товару, зазначеного в специфікації, буде здійснена протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів після її підписання повноваженими представниками обох сторін. Обов`язковим для сторін є Специфікація, підписана обома сторонами, сканована та надіслана в електронному вигляді на електронні адреси (пункт 2 Контракту).

Ціна товару визначається у фактурах. Загальна вартість Контракту №1 складає 500 000 (п`ятсот тисяч) злотих (пункти 3.1 3.2 Контракту).

Оплата здійснюється в польських злотих, що вказується у фактурі (пункт 3.4 Контракту).

Поставка товару здійснюється на умовах FCA-Gdansk відповідно до Інкотермс-2010. Ризик випадкового знищення або пошкодження товару переходить до покупця коли він виданий йому, а право власності на товар переходить до покупця в момент оплати повної ціни. Датою поставки товару вважається дата CMR (пункти 4.1 4.3 Контракту).

Вартість тари та/чи упаковки входить до ціни товару, є незворотною та не підлягає до відшкодування, якщо інше не визначено Сторонами письмово під час погодження окремої партії поставки (пункт 4.7 Контракту)

Між позивачем та продавцем 17.02.2025 укладено додаткову угоду №1, якою внесено зміни до пунктів 1.1 1.3 розділу 1, розділу 2, пунктів 3.2 та 3.3 розділу 3, пунктів 4.1 та 4.4 розділу 4 Контракту №1 від 23.06.2023, а також додано пункт 3.7 у розділ 3 даного контракту (арк. спр. 23-24).

Декларантом ТОВ «Леобро» для митного оформлення товару, ввезеного на підставі зазначеного Контракту було подано Волинській митниці митну декларацію від 24.03.2025 №25UA21U5 на товари: 1) «1. Конструкції будівельні збірні з чорних металів,теплиці: Теплиця фольгована з вік нами, колір білий 18м2 (600*300*200) - 30шт, Теплиця фольгована з вікнами, колір білий 6 м2 (300*200*200) - 30шт, Теплиця фольгована з вікнами колір,зеле-ний 10м2 (400*250*200) - 40шт, Теплиця фольгована з вікнами колір, зелений 6м2 (300*200*200) - 50шт, Теплиця фольгована з вікнами колір, зелений 18м2 (600*300*200) - 70шт, Теплиця фольгована з вікнами колір, зелений 9м2 (450*200*200) - 40шт, Теплиця фольгована з вікнами колір, білий 9м2 (450*200*200) -30 шт,Теплиця фольгована»; 2) «1. Меблі металеві:Стелаж складський металевий 180*90*40см - 200шт; Стелаж складський металевий 180*90*40см - 300шт; Торговельна марка: FUNFIT країна вирбника: CN» (арк. спр. 32-34).

На підтвердження заявленої у МД митної вартості позивачем були подані наступні документи: контракт №1 від 23.06.2023 (арк. спр. 21-22); додаткову угоду №1 від 17.02.2025 до контракту №1 від 23.06.2023 (арк. спр. 23-24); рахунок-фактуру №FV/1/UA/2503 від 19.03.2025 (арк. спр. 27); специфікацію б/н до інвойса №FV/1/UA/2503 від 19.03.2025 (арк. спр. 28); платіжну інструкцію в іноземній валюті №107 від 18.03.2025 (арк. спр. 26); договір-заявку на перевезення вантажу №20250317/1 від 17.03.2025 (арк. спр. 29); довідку про транспортні витрати №2520/1 від 20.03.2025 (арк. спр. 30); міжнародну товаро-транспортну накладну (CMR) №1/UA/2503 від 31.01.2025 (арк. спр. 31).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею встановлено, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять наступні розбіжності:

- оплата за товар, згідно платіжної інструкції № 107 здійснена 18.03.2025, що передує даті виставлення рахунка-фактури № FV/1/UA/2503 від 19.03.2025. В призначенні платежу вказаний контракт від 23.06.2023 №1. Відповідно додатку до контракту від 17.02.2025 №1 загальна вартість контракту складає суму всіх фактур, а отже не дає змоги ідентифікувати оплату за оцінювану поставку товару;

- згідно пункту 4.4 Контракту серед супровідних документів є специфікація, однак документ не подано до митного оформлення. Інформація щодо специфікації від 19.03.2025 № спец. б/н до інвойсу FV/1/UA/2503 наявна також в 44 графі, однак документ відсутній;

- згідно договору-заявки від 17.03.2025 № 20250317/1 оплата здійснюється на підставі рахунку, однак рахунку на оплату не подано до митного оформлення;

- згідно документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 20.03.2025 № 2520/1 витрати на транспортування по маршруту Гданськ (Польща) п/п Ягодин становлять 59332 грн. Відстань даного маршруту орієнтовно 721 км; транспортні витрати становлять 82,3 грн/км (59332/721). Згідно вищезазначеного документа вартість транспортування по маршруту п/п Ягодин Луцьк становить 13035 грн, відстань даного маршруту орієнтовно 134 км, що становить 97,3 грн/км (13035/134). Вказане свідчить про заниження транспортних витрат до кордону України та про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості;

Згідно статті 53 та статті 54 МК України декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін наступні додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) банківські платіжні документи, що стосуються товару;6) банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортних послуг (за наявності оплати); 7) транспортні (перевізні) документи; 8) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 9) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

У відповідь декларантом надано додаткові документи (арк. спр. 36-38): специфікацію до інвойсу від 19.03.2025 № FV/1/UA/2503; рахунок-фактуру від 20.03.2025 №73 (арк. спр. 39); проформу від 17.03.2025 № 1438344 (арк. спр. 25).

Відповідач прийшов до висновку, що декларантом документально не підтверджено розбіжність щодо заниження транспортних витрат до кордону України. Також, відповідно пункту 4.7 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.06.2023 №1 вартість тари та/чи упаковки входить до ціни товару. Інформації щодо вартості навантажувально-розвантажувальних робіт та суб`єктів надання даних послуг не надано, при цьому вартість таких витрат відсутня в графі 21 ДМВ, що свідчить про їх невключення до митної вартості товару.

Оскільки позивачем не було надано всіх документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, тому відповідач прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/000851 (арк. спр. 41) та рішення про коригування митної вартості товарів від 27.03.2025 №UA205040/2025/000137/2 (арк. спр. 40), в якому митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей товарів, митне оформлення яких вже завершено та інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: Товар 1 на рівні - 3,47 дол.США/кг (13,4616 злотих/кг згідно заявленого декларантом курсу валют на момент подачі МД) за ЕМД № UA209170/2025/012095 від 13.02.2025; Товар 2 на рівні - 4,02 дол.США/кг (15,5952 злотих/кг згідно заявленого декларантом курсу валют на момент подачі МД) за ЕМД № UA209170/2025/011096 від 10.02.2025.

В подальшому, товар було випущено у вільний обіг за ІМ40ДЕ №25UA55U1 від 27.03.2025 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України (арк. спр. 42).

Також декларантом ТОВ «Леобро» для митного оформлення товару, ввезеного на підставі зазначеного Контракту було подано Волинській митниці митну декларацію №25UA59U1 від 22.05.2025 на товари: «Інвентар та обладнання для гри на свіжому повітрі: плавальні басейни та басейни для дітей: - Садові басейни каркасні: - артикуль 357, модель 681- 150 шт. розмір 366х76см в комплекті з:басейн, килимок для басейну, накриття для басейну, фільтрувальний насос, фільтр насоса, насосні шланги, металевий каркас, ремкомплект, термометр для басейну, з`єднувачі метале-вогокаркасу, дозатор хімії для басейну-поплавок, 10кубіків хімії для басейну, (сіль для басейну), інструкція, фільтри-сітки і шлангові хомути, зливний кран з можливістю підключення шлангу, пломби, вилки. - артикуль 340, модель 682-200шт, розмір 305х76см в комплекті з:басейн, килимок для басейну, накриття для басейну, фільтрувальний насос, фільтр насоса, насосні шланги, металевий каркас, ремкомплект, термометр для басейну, з`єднувачі металевого каркасу, дозатор хімії для басейну-поплавок,10 кубиків хімії для басейну, (сіль для басейну), інструкція, фільтри -сітки і шлангові хомути, зливний кран з можливістю підключення шлангу, пломби, вилки.- артикуль 739, модель 691-4шт, розмір 450х122см в комплекті з: басейн, драбина трохсходинкова з площадкою, килимок для басейну, накриття для басейну, фільтрувальний насос, фільтр насоса, насосні шланги, металевий каркас, ремкомплект, термометр для басейну, з`єднувачі металевого каркасу, дозатор хімії для басейну-поплавок, 10 кубіків хімії для басейну, (сіль для басейну), інструкція, фільтри-сітки і шлангові хомути, зливний кран з можливістю підключення шлангу, пломби, помпа - артикуль 263, модель 2815-50шт, розмір 300х207*65см в комплекті з:басейн,накриття для басейну, фільтрувальний насос, фільтр насоса, насосні шланги, металевий каркас, ремкомплект, термометр для басейну, з`єднувачі металевого каркасу, дозатор хімії для басейну-поплавок, 10кубіків хімії для басейну,(сіль для басейну),інструкція, фільтри-сітки і шлангові хомути, зливний кран з можливістю підключення шлангу, пломби, вилки - артикуль 355,модель 2818-4 шт, розмір 400х207х122см в комплекті з:басейн, драбина трохсходинкова з площадкою,накриття для басейну, фільтрувальний насос, фільтр насоса, насосні шланги, металевий каркас, ремкомплект, термометр для басейну, з`єднувачі металевого каркасу, дозатор хімії для басейну-поплавок, 10кубіків хімії для басейну, (сіль для басейну), інструкція, фільтри-сітки і шлангові хомути, зливний кран з можливістю підключення шлангу, пломби - артикуль 379,модель 2820- 4шт,розмір 427х275х100см в комплекті з:басейн,драбина трохсходинкова з площадкою, накриття для басейну, фільтрувальний насос, фільтр насоса, насосні шланги, металевий каркас, ремкомплект, термометр для басейну, з`єднувачі металевого каркасу, дозатор хімії для басейну-поплавок, 10кубіків хімії для басейну, (сіль для басейну), інструкція, фільтри-сітки і шлангові хомути, зливний кран з можливістю підключення шлангу, пломби. Надувний басейн прямокутної форми Sunclub артикуль 56,модель 688-50шт розмір 305*183*50см в комплекті з латками для ремонту та інструкцією, Надувний басейн прямокутної форми Sunclub артикуль 873, модель 4473-50 шт розмір 262 *175*50см в комплекті з латками для ремонту та інструкцією .торговельна марка: виробник: Jiangsu Jilong Sport And Leisure Products Co.,LTD» (арк. спр. 53-55).

На підтвердження заявленої у МД митної вартості позивачем були подані наступні документи: контракт №1 від 23.06.2023 (арк. спр. 21-22); додаткову угоду №1 від 17.02.2025 до контракту №1 від 23.06.2023 (арк. спр. 23-24); рахунок-фактуру №FV/2/UA/2505 від 19.05.2025 (арк. спр. 44); специфікацію б/н до інвойсу №FV/2/UA/2505 від 19.05.2025 (арк. спр. 45); договір про надання транспортно-експедиційних послуг міжнародних та внутрішніх перевезень вантажів №09/12/1 (арк. спр. 47-50); заявку №19/05/2025/1 (арк. спр. 51); довідку про транспортні витрати від 20.05.2025 (арк. спр. 52); міжнародну товаро-транспортну накладну (CMR) №2/UA/2505 від 20.05.2025 (арк. спр. 56); копію експортної митної декларації країни відправлення 25PL322010000VSZB5від 20.05.2025 (арк. спр. 57).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею встановлено, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять наступні розбіжності:

- числове значення, зазначене в декларації країни відправлення 25PL322010000VSZB5 від 20.05.2025 126336 PLN не відповідає ціні товару, зазначеній в інвойсі від 16.05.2025 № FV/2/UA/2505 124536 PLN. Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно ціни придбання товару та неможливість перевірити числовий розрахунок митної вартості;

- в інвойсі від 16.05.2025 № FV/2/UA/2505 зазначено, що здійснена оплата за товар в сумі 124536 PLN, однак платіжні документи не подані до митного оформлення;

- з огляду на умови поставки FCA Gdansk (Польща) та умов договору-заявки про міжнародні перевезення замовник несе відповідальність за своєчасну оплату транспортних послуг, завантаження і розвантаження. При цьому, вартість витрат на завантаження/розвантаження не зазначена у графі 21 декларації митної вартості, що ймовірно свідчить про невключення декларантом таких витрат до заявленої митної вартості, які за правилами частини десятої статті 58 МК України можуть бути складовими митної вартості;

- довідка про транспортні витрати №б/н від 20.05.2025 містить інформацію щодо надання не тільки транспортних послуг, але і експедиційних послуг. Крім того, в зазначеному рахунку на транспортування не включені витрати на транспортно-експедиційне обслуговування до кордону України, які є невід`ємними складовими митної вартості. Плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в т.ч. в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину кордону України, є частина загальних витрат на транспортування (зокрема експедиційних витрат) є обов`язковою для включення до бази оподаткування (пункти 4 та 10 статті 58 МК України, пункт 190.1 статті 190 Податкового кодексу України);

- рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг не поданий до митного оформлення. Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», при заповненні графи 21 декларації митної вартості: для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до частини другої статті 53 МК України, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Таким чином, стосовно поданих документів, митний орган дійшов висновку про відсутність документального підтвердження експедиційних послуг, витрат на навантажування, розвантажування товару.

Згідно статті 53 та статті 54 МК України декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін наступні додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) транспортні (перевізні), страхові документи; 4) банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортних послуг; 5) банківські платіжні документи, що стосуються товару;6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

У відповідь декларантом надано додаткові документи (арк. спр. 59-61): платіжну інструкцію № 120 від 15.05.2025 (арк. спр. 46); виписка банку №б/н від 21.05.2025 (арк. спр. 62); рахунок про транспортні витрати №106 від 23.05.2025 (арк. спр. 64); лист уточнення до довідки про транспорті витрати (арк. спр. 63).

Відповідач прийшов до висновку, що в графі 70 «Призначення платежу» платіжної інструкції № 120 від 15.05.2025 дол.США зазначений зовнішньоекономічний договір №1 від 23.06.2023. Даний платіжний документ не можливо ідентифікувати до даної поставки, адже невідомо за яку поставку здійснений платіж. У частині другій статті 53 МК України зазначено документи, що підтверджують митну вартість товарів, які є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Відповідно до пункту 7 висновків Постанови ВАСУ від 13.03.2017 №2 «Про Довідку..», платіжне доручення без вказівки у ньому на інвойс на підставі яких здійснено платіж, не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару. Переліку запитуваних документів декларантом не надано в повній мірі, листом від 23.05.2025 № 20250521/1 повідомлено про відсутність інших додаткових документів. Декларантом документально не підтверджено розбіжність щодо заниження транспортних витрат до кордону України, витрат на навантажування, розвантажування товару.

Оскільки позивачем не було надано всіх документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, тому відповідач прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001368 (арк. спр. 67) та рішення про коригування митної вартості товарів від 23.05.2025 №UA205040/2025/000178/2 (арк. спр. 65), в якому митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей товарів, митне оформлення яких вже завершено та інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: Товар 1 на рівні - 3,77 дол.США/кг за ЕМД № UA500080/2025/4762 від 03.05.2025. Митницею за основу для коригування митної вартості товару №1 взято вартість товару «1. Інвентар та обладнання для гри на свіжому повітрі, плавальні басейни та басейни для дітей: - Басейн MAX 12 x 39,5 дюймів/3,66 м x 1, 00 м-70 шт…..Торгова марка: Bestway. Виробник: GREENWICH PRODUCTS CO., LIMITED. Країна виробництва: CN. 11962.90 кг).

В подальшому, товар було випущено у вільний обіг за ІМ40ДЕ №25UA60U0 від 23.05.2025 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України (арк. спр. 68-69).

Уважаючи такі рішення відповідача про коригування митної вартості та винесення картки відмови протиправними, позивач звернувся з позовом до суду про їх оскарження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту) та щодо суми транспортних витрат.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно із переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Перевіряючи обґрунтованість сумнівів митного органу щодо заявленої декларантом митної вартості товару, судом встановлено, що між ТОВ «Леобро» (покупець) та компанією Siscom S.C. Sebastian Didyk, Piotr Siwek (Польща) (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт 26.06.2023 №1 (арк. спр. 21-22), відповідно до умов якого продавець зобов`язується доставляти покупцю товари народного вжитку: товари для дітей; товари для спорту і відпочинку; товари для дому і саду; меблі і інші, а покупець приймає і оплачує товар згідно із специфікаціями та інвойсами, які є невід`ємною частиною цього контракту.

Згідно із пунктом 1.2 контракту продавець постачає товар партіями на підставі замовлень покупця (специфікацій).

Нормами пункту 1.3 контракту визначено, що найменування, асортимент, кількість і ціна за одиницю товару узгоджуються сторонами на кожну партію і вказуються в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього контракту.

Згідно із пунктом 2 контракту поставка товару, зазначеного в специфікації, буде здійснена протягом 45 календарних днів після її підписання повноважним представниками обох сторін. Обов`язковим для сторін є специфікація, підписана обома сторонами, сканована та надіслана в електронному вигляді на електронні адреси продавця та покупця.

Додатковою угодою №1 від 17.02.2025 (арк. спр. 23-24), сторони погодили необхідність внесення змін до контракту №1 від 23.06.2025, зокрема виклавши пункти 1.1, 1.2, 1.3 розділу 1, розділ 2, пункти 3.2 та 3.3 розділу 3, пункти 4.1 та 4.4 розділу 4 у новій редакції та додавши пункт 3.7 у розділ 3.

Так, відповідно до пункту 1.1 контракту (в редакції додаткової угоди №1 від 17.02.2025) в порядку та на умовах, визначених цим контрактом, зобов`язується доставляти продавець покупцю товари народного вжитку: товари для дітей; товари для спорту і відпочинку; товари для дому і саду; меблі і інші (надалі Товар), а покупець приймає і оплачує Товар на підставі інвойсів, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно із пунктом 1.2. контракту продавець постачає товар партіями за підставі замовлень покупця.

Пунктом 1.3 контракту визначено, що найменування, асортимент, кількість і ціна за одиницю товару узгоджуються сторонами на кожну партію і вказуються в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

На виконання умов контракту, компанія «Siscom S.C. Sebastian Didyk, Piotr Siwek.» поставила позивачу товар відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) №FV/1/UA/2503 від 19.03.2025 на загальну суму 99 742,50 злотих (арк. спр. 27) та відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) №FV/2/UA/2505 від 19.05.2025 на загальну суму 124 536,00 злотих (арк. спр. 44).

Оплата за вказаний товар була здійснена позивачем на умовах передоплати згідно із платіжними інструкціями в іноземній валюті №107 від 18.03.2025 на суму 99 742,50 злотих (арк. спр. 26) та №120 від 15.05.2025 на суму 124 536,00 злотих (арк. спр. 46), в призначені яких наявне посилання на контракт №1 від 23.06.2023.

Однією із підстав для прийняття оскаржуваних рішень №UA205140/2025/000137/2 від 27.03.2025 та №UA205140/2025/000178/2 від 23.05.2025 слугувало те, що оплата за товар, згідно платіжних інструкцій № 107 та №120 здійснена 18.03.2025 та 15.05.2025 відповідно, що передує даті виставлення рахунків-фактури № FV/1/UA/2503 від 19.03.2025 та №FV/2/UA/2505 від 19.05.2025. В призначенні платежу вказаний контракт від 23.06.2023 №1. Відповідно додатку до контракту від 17.02.2025 №1 загальна вартість контракту складає суму всіх фактур, а отже не дає змоги ідентифікувати оплату за оцінювану поставку товару.

Суд зауважує, що відповідно до пункту 3.2 контракту загальна вартість контракту складає 500 000 злотих. Тобто даний контракт є не одноразовим, по ньому можлива невизначена кількість поставок, а отже наявність невизначеної кількості платіжних інструкцій. У зв`язку із цим платіжні інструкції №107 від 18.03.2025 та №120 від 15.05.2025 не можливо пов`язати з партією товару, що була пред`явлена до митного оформлення. З огляду на те, що в наданій платіжній інструкції відсутня повна інформація щодо призначення платежу, на підставі якого здійснювалося перерахування коштів, а також будь-які інші ідентифікуючі дані товару, за який сплачено грошові кошти, на думку суду, такий документ не є достатнім доказом підтвердження заявленої митної вартості товарів.

За таких обставин, на думку суду, декларантом не підтверджено здійснення передплати вартості оцінюваного товару, оскільки дата створення платіжних інструкцій не кореспондується з датою, зазначеною у рахунках-фактурі №FV/1/UA/2503 від 19.03.2025 та №FV/2/UA/2505 від 19.05.2025, до того ж, платіжні інструкції неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром.

Поряд із тим, навіть при наявності проформи інвойс №1438344 від 17.03.2025 (арк. спр. 25), у по платіжній інструкції від 18.03.2025 № 107 відсутнє посилання на такий документ.

До того ж, у відповідності до вимог пункту 2.4 Довідки щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень МК України, в редакції від 13.03.2012, яка затверджена постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 №2 пунктом 5 частини другої статті 53 МК України визначено, що документи, що подаються декларантом для підтвердження митної вартості товару, мають містити реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Із цим положенням узгоджується вимога пункту 2.2 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216, відповідно до якого у платіжному дорученні платник повинен заповнити реквізит «Призначення платежу» в іноземній валюті таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті. При цьому, надати повну інформацію про документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів, означає надати реквізити як зовнішньоекономічного договору (контракту), так і рахунку-фактури (інвойсу), згідно з якими здійснюється оплата. Саме ці документи і дозволяють ідентифікувати платіжне доручення з поставкою оцінюваного товару. Ідентифікація платіжного доручення з певною поставкою товару може бути здійснена також шляхом посилання на специфікацію до договору, на основі якої було поставлено відповідний товар. Без ідентифікації на основі посилання на такі документи платіжне доручення як доказ не може вважатися достатнім для доведення митної вартості певної партії товару. Так само платіжне доручення не є достатнім доказом митної вартості певної поставки товару в разі зазначення у ньому лише зовнішньоекономічного договору, на основі якого здійснена поставка певного товару.

Отже, платіжне доручення без вказівки у ньому на рахунок-фактуру (інвойс), на підставі якого здійснено платіж (у разі коли відповідно до умов відповідних зовнішньоекономічних договорів такий авансовий платіж мав здійснюватися лише після отримання декларантом рахунку-фактури (інвойсу), не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару.

Суд уважає обґрунтованими доводи митного органу, що наданий платіжний документ не можливо було пов`язати з даною поставкою.

Правова позиція про те, що у випадку встановлення сторонами в договорі поставки товару його оплати до процедури розмитнення або у випадку, якщо рахунок сплачено, декларант повинен надати банківський платіжний документ, висловлена в постанові Верховного Суду від 07.02.2023 у справі №804/5961/16.

Поряд з тим, покликання в банківському платіжному документі лише на контракт також не є достатнім задля того, щоб пов`язати його з конкретною поставкою, оскільки контракт довгостроковий та розрахований на чимало поставок.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.06.2022 у справі №804/15901/15.

До вказаних висновків прийшов і Восьмий апеляційний адміністративний суд у своїх постановах від 21.08.2024 у справі №380/19286/23 та від 03.09.2024 у справі №500/6162/23.

Щодо встановленої розбіжності, а саме вартості навантажувально-розвантажувальних робіт та суб`єктів надання даних послуг не надано, при цьому вартість таких витрат відсутня в графі 21 ДМВ, що свідчить про їх невключення до митної вартості товару.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 4.1 додаткової угоди №1 до контракту №1 від 23.06.2023, поставка товару здійснюється на умовах FCA-Gdansk відповідно до «Інкотермс 2010», або на інших умовах відповідно до правил «Інкотермс 2010», що вказуються в інвойсі. Умови поставки встановлюються окремо для кожної партії товару та визначаються в Фактурах до даного Контракту.

В рахунках-фактурі №FV/1/UA/2503 від 19.03.2025 та №FV/2/UA/2505 від 19.05.2025 визначено поставку на умовах: «FCA-Gdansk».

За умовами поставки FCA (Free Carrier) / Франко-перевізник (згідно з правилами Інкотермс) продавець зобов`язаний доставити товар до місця приймання його перевізником, визначеного умовами договору. Оплата експортних мит покладається на постачальника.

Відповідно до умов поставки (FCA) продавець зобов`язується передати покупцеві вантаж, який пройшов митне очищення, у визначене місце поставки. Момент переходу ризиків та витрат від продавця до покупця залежить від обраного місця поставки. До цього моменту продавець несе повну відповідальність за товар та зобов`язаний сплатити всі витрати, пов`язані з його доставкою, включаючи експортні платежі. Забезпечення відповідного маркування, пакування та оформлення супровідних документів також покладається на продавця.

За умовами FCA продавець передає митно очищений товар перевізнику, зазначеному покупцем, у погодженому місці. Вибір цього місця визначає розподіл обов`язків щодо навантаження та розвантаження товару. Якщо поставка здійснюється з території продавця (наприклад, зі складу), обов`язок з навантаження товару покладається на продавця. Якщо ж передача здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за навантаження товару на транспортний засіб покупця, але зобов`язаний за власний рахунок доставити товар до визначеної точки поставки.

Як встановлено зовнішньоекономічним контрактом та підтверджено документами, поданими декларантом для митного оформлення, поставка здійснюється на умовах FCA Gdansk (Гданськ, Польща). Оскільки відвантаження товару відбувалося зі складського приміщення продавця, витрати за навантажувальні роботи покладаються на нього. Таким чином, відповідні витрати включені до фактурної вартості товару та не становлять окрему складову митної вартості.

Розвантажувальні роботи проводяться на митній території України, що унеможливлює віднесення таких витрат до митної вартості товару.

Про відсутність документального підтвердження експедиційних послуг суд зазначає таке.

В поданій до митного органу довідці про транспортні витрати (арк. спр. 52) та уточненню до довідки про транспортні витрати від 20.05.2025 (арк. спр. 63) передбачена експедиторська винагорода (місце постачання послуг територія України, згідно підпункту «ж» пункту 186.3 Податкового кодексу України) 1 000,00 грн.

Так, підпунктом «ж» пункту 186.3 статті 186 Податкового кодексу України передбачено, що місцем постачання зазначених у цьому пункті послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб`єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання. До таких послуг належать надання транспортно-експедиторських послуг.

Відповідно до статті 9 Закону від 01.07.2004 № 1955 «Про транспортно-експедиторську діяльність» факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу під пункту його відправлення до пункту його призначення.

Таким чином, місце постачання транспортно-експедиторських послуг, які надаються замовнику - резиденту, у тому числі в межах договорів міжнародного перевезення (незалежно від того, у якому напрямку здійснюється перевезення), визначається за місцем реєстрації отримувача таких послуг, тобто на митній території України. Операції з постачання таких транспортно-експедиторських послуг (які надаються замовнику-резиденту, у тому числі в межах договорів міжнародного перевезення), є об`єктом оподаткування ПДВ та підлягають оподаткуванню ПДВ на загальних підставах за ставкою 20 відсотків.

Окрім того, в рішення Волинської митниці №UA205140/2025/000137/2 від 27.03.2025 зазначено, що згідно документа, який підтверджує вартість перевезення товару від 20.03.2025 № 2520/1 витрати на транспортування по маршруту Гданськ (Польща) п/п Ягодин становлять 59332 грн. Відстань даного маршруту орієнтовно 721 км; транспортні витрати становлять 82,3 грн/км (59332 грн / 721 км). Згідно вищезазначеного документа вартість транспортування по маршруту п/п Ягодин Луцьк становить 13035 грн, відстань даного маршруту орієнтовно 134 км, що становить 97,3 грн/км (13035 грн / 134 км). Вказане свідчить про заниження транспортних витрат до кордону України та про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості.

Матеріали справи підтверджують, що витрати на перевезення товару з міста Гданськ (Польща) до міста Луцьк (Україна) поніс позивач ТОВ «Леобро» що підтверджується договором-заявкою на перевезення вантажу від 17.03.2025 №20250317/1 (арк. спр. 29), рахунком-фактури №73 від 20.03.2025 (арк. спр. 39) та довідкою про транспортні витрати від 20.03.2025 №2520/1 (арк. спр. 30), які були надані декларантом відповідачу при митному оформленні товару.

Згідно документів на транспортування, наданих перевізником, вартість перевезення по маршруту Гданськ (Польща) п/п Ягодин становить 59 332,00 грн, а вартість перевезення від п/п Ягодин до міста Луцьк 13 035,00 грн, що підтверджує сумніви митниці про непропорційність розподіленням транспортних витрат.

Щодо МД №25UA59U1 від 22.05.2025 митниця зауважила, що числове значення, зазначене в декларації країни відправлення №25PL322010000VSZB5 від 20.05.2025 126336 PLN не відповідає ціні товару, зазначеній в інвойсі від 16.05.2025 № FV/2/UA/2505 124536 PLN. Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно ціни придбання товару та неможливість перевірити числовий розрахунок митної вартості

Суд зазначає, відповідно до статті 54 МК України митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язана здійснювати контроль заявленої митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості товару, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Отож, згідно інформації, зазначеної в графі 44 МД №25UA59U1 від 22.05.2025 до митного оформлення подано рахунок-фактуру (інвойс) від 16.05.2025 № FV/2/UA/2505 вартість товарів становить 124 536,00 польських злотих (арк. спр. 44). Митна декларація країни відправлення №25PL322010000VSZB5 від 20.05.2025 містить відомості, що вартість товару становить 126 336,00 польських злотих (арк. спр. 57).

В постанові Верховного Суду від 13.05.2022 у справі №140/1979/21 суд зазначив, що підставою для сумніву митниці в достовірності заявлених відомостей про митну вартість слугували розбіжності в числовому значенні щодо вартості товару, зазначені в експортній декларації та рахунку-фактурі, тому Верховний Суд погодився із висновком суду апеляційної інстанції про те, що наведені обставини у своїй сукупності вказують на наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товару, оскільки надані митному органу документи: не підтверджували заявлену вартість; містили розбіжності у числових значеннях в документах, які мають обов`язковий характер; позивачем на підтвердження заявленої митної вартості не було подано у повному обсязі витребуваних документів, а наявні документи містили неточності.

Суд погоджується з твердженням митного органу, що зазначені у рішенні про коригування митної вартості розбіжності в документах, які подано для підтвердження митної вартості товарів, слугували беззаперечною підставою для сумніву митниці в достовірності заявлених відомостей про митну вартість товару, та, як наслідок, витребування додаткових документів, які б ці сумніви усунули.

Оскільки у митній декларації країни відправлення вказується статистична вартість товарів (із врахуванням витрат на митне оформлення в країні експорту), а не фактурна вартість експортованих товарів, то таке не може свідчити про розбіжність в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою та бути підставою для коригування вартості ввезеного товару.

Дана позиція викладена також у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2025 у справі №140/4486/24, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 30.04.2025.

Відтак, подання неналежного банківського документа, який неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром, поруч із виявленим диспропорційного розподілу транспортних витрат та розбіжністю в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою, стало достатньою правовою підставою витребування у декларанта додаткових документів.

Схожа позиція викладена в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі №140/33651/23.

Спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу та подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Згідно доводів відповідача, надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

Митні органи наділені виключною компетенцією в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою їм надано повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товарів разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Митниця може вимагати, а суб`єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності заявленої митної вартості товару.

Надання неналежних документів, або їх неповне надання митному органу не може вважатися виконанням вимог митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної, зокрема в постановах від 14.07.2020 у справі №809/1557/17, від 10.06.2020 у справі №1.380.2019.004752, від 28.09.2020 у справі №520/2133/19, від 10.04.2020 у справі №822/2806/15, наявність розбіжностей в документах, що підтверджують митну вартість є підставою для коригування додаткових документів та у разі їх ненадання - коригування митним органом митної вартості.

Запропонувавши надати додаткові документи, митний орган сприяв позивачу в обґрунтуванні застосування першого (основного) методу визначення митної вартості ввезеного на митну території України товару.

Відповідно, з огляду на наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товару за першим методом, у відповідача були правові підстави витребувати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару.

Тобто, за результатами опрацювання документів, долучених до митної декларації, відповідно до положень статей 53, 54, 368 МК України, декларанту направлено письмову вимогу про необхідність подання додаткових документів, визначивши їх чіткий перелік, однак на вимогу митного органу належних документів декларантом не надано.

Слід зазначити, що саме позивач на стадії декларування товару (подання декларації та інших документів) зобов`язаний довести та надати докази (відповідні документи) того, що має право декларувати товари за самостійно обраним методом, і лише у разі надання таких документів, контролюючий орган за наявності у нього сумнівів може витребувати додаткові документи, що передбачені частиною третьою статті 53 МК України.

При цьому, за змістом пункту 2 частини шостої статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.05.2023 у справі №817/2467/16.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості слідує, що їх прийняттю передувало проведення митним органом консультації з декларантом згідно з статтею 57 МК України. Митницею вказано на неможливість застосування методу визначення митної вартості, а саме методу 2а (статті 59 МК України) та методу 2б (статті 60 МК України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.

Згідно статті 68 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Частиною другою статті VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі визначено, що оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження чи довільній або фіктивній вартості.

Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпункту b) цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Відповідно до примітки 4 до пункту 2 статті VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, формулювання підпунктів «а» і «b» дозволяє стороні визначати вартість для митних цілей єдиним способом чи то (1) на базі цін, які певний експортер встановлює за імпортований товар, чи (2) на базі загального рівня цін на подібний товар.

Вартість ввезеного позивачем товару ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме:

по МД №25UA21U5 від 24.03.2025 - товар 1 на рівні - 3,47 дол.США/кг (13,4616 злотих/кг згідно заявленого декларантом курсу валют на момент подачі МД) за ЕМД № UA209170/2025/012095 від 13.02.2025; товар 2 на рівні - 4,02 дол.США/кг (15,5952 злотих/кг згідно заявленого декларантом курсу валют на момент подачі МД) за ЕМД № UA209170/2025/011096 від 10.02.2025. Митницею за основу для коригування митної вартості товару №1 взято вартість товару «Тепличний комплекс, який складається з будівельних збірних конструкції» торговельної марки FUNFIT, країна походження Китай. Для коригування товару №2 взято вартість товару: «Меблі металеві, стелаж металевий, розбірний з поличками з МДФ» країна походження Китай. Коригування на обсяг партії не здійснювалося, оскільки обсяги партій є подібними (зворот арк. спр. 113-114);

по МД №25UA59U1 від 22.05.2025 - товар 1 на рівні - 3,77 дол.США/кг за ЕМД № UA500080/2025/4762 від 03.05.2025.Митницею за основу для коригування митної вартості товару №1 взято вартість товару «1. Інвентар та обладнання для гри на свіжому повітрі, плавальні басейни та басейни для дітей: -Басейн MAX 12 x 39,5 дюймів/3,66 м x 1, 00 м-70 шт…..Торгова марка: Bestway.Виробник: GREENWICH PRODUCTS CO., LIMITED.Країна виробництва: CN. 11962.90 кг). Коригування на обсяг партії не здійснювалося, оскільки обсяги партій є подібними (зворот арк. спр. 135).

Судом встановлено, що декларантом вказаний товар оформлено у вільний обіг згідно МД №25UA55U1 від 27.03.2025 (арк. спр. 42-43) та №25UA60U0 від 23.05.2025 (арк. спр. 68-69) з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України.

Згідно наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Схожа позиція викладена також в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2025 у справі №140/4486/24.

Відповідно до частини четвертої статті 57 МК України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Проведення такої консультації підтверджується відповідним записом в оскаржуваному рішенні та повідомленням декларанта про її проведення (зворот арк. спр. 114, 135).

Отже в ході проведення консультацій декларанту пропонується у разі наявності цінової інформації для застосування методів визначення митної вартості на підставі положень 59-63 МК України повідомити про це митний орган для розгляду питання про можливість її використання при оцінці імпортованого товару. На переконання суду, така інформація декларантом надана не була, зворотного стороною позивача не доведено. Тому суд уважає посилання Волинської митниці на МД №UA209170/2025/012095 від 13.02.2025, №UA209170/2025/011096 від 10.02.2025 та №UA500080/2025/4762 від 03.05.2025 є доцільним.

Суд уважає, що митний орган навів достатнє обґрунтування причин, за наявності яких митниця не могла визнати заявлену декларантом митну вартість; у них вказано джерела інформації, що використовувались відповідачем для визначення митної вартості, зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований метод, що передує методу, обраному митним органом.

Враховуючи вищевикладене, підставою прийняття рішень про коригування митної вартості товару №UA205140/2025/000137/2 від 27.03.2025 та №UA205140/2025/000178/2 від 23.05.2025 стало виявлення у поданих до митного контролю та оформлення документах розбіжностей, які безпосередньо впливали на можливість визнання заявленої за першим методом митної вартості, а також не усунення в подальшому вказаних розбіжностей декларантом. За наведених умов митниця зобов`язана самостійно здійснювати визначення митної вартості шляхом її коригування із застосуванням методів, визначених МК України, а, відтак, оскаржувані рішення винесені митним органом правомірно.

Суд погоджується із позицією відповідача, що декларантом не надано в повному обсязі витребувані документи для підтвердження заявленої митної вартості, а також додатково надані документи не спростовують встановлені Волинською митницею розбіжності, які впливають на заявлену ТОВ «Леобро» митну вартість товару.

З огляду на встановлені судом обставини справи, оскільки надані митному органу документи не містили достатніх даних для визначення заявленої митної вартості, митним органом обґрунтовано прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).

Також згідно із пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд враховує і позицію Європейського суду з прав людини у справі «Голдер проти Сполученого Королівства», згідно з якою саме «небезпідставність» доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести «небезпідставність» своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Як вже зазначалось судом вище, відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕОБРО» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович