Справа № 620/8892/25
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року Чернігів Справа № 620/8892/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю. О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 20 червня 2025 року № 234 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 в разі втрати годувальника за померлого ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в разі втрати годувальника за померлого ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 1 1.06.2025.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що вона має право на призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 , який помер внаслідок захворювання, набутого під час служби. Однак, звернувшись до відповідача із заявою та необхідним пакетом документів відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії, чим порушив її права та інтереси.

Відповідач подав відзив на позов, в якому вказав на те, що до заяви, наданої Позивачем до Головного управління для призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не було надано документів, які підтверджують смерть годувальника внаслідок причин, зазначених у пункті "а" статті 20 цього Закону, а саме: внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків). Крім того заявницею було надано витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 31 липня 2024 року № 5820, в якому зазначено, що захворювання, яке призвело до смерті, так пов`язане з проходженням військової служби. Враховуючи вищевикладене, призначити пенсію в разі втрати годувальника Позивачу, на переконання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, немає законних підстав.

Позивач подала відповідь на відзив, у якій зазначає про те, що доводи зазначені у відзиві ГУ ПФУ в Чернігівській області є безпідставними, оскільки позивачем було надано належні документи, які підтверджують, що смерть годувальника пов`язана із проходженням військової служби. Так було надано Витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 3 1 липня 2024 року № 5820, в якому чітко вказано, що причина смерті ОСОБА_2 пов`язана з проходженням військової служби.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу у військові частині НОМЕР_1 та згідно із витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.03.2024 №68 звільнений з військової служби в запас та знятий з усіх видів забезпечення (а.с. 12).

Згідно із довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №009322 ОСОБА_2 01.01.2022 була встановлена ІІІ група інвалідності, у зв`язку з травмою, так пов`язана із захистом Батьківщини (а.с. 13).

Посвідченням серії НОМЕР_2 , що видане 21.06.2023 ОСОБА_2 ветеран війни особа з інвалідністю внаслідок війни (а.с. 14).

Відповідно до Витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 31.07.2024 №5820 захворювання особи, звільненої з військової служби, ОСОБА_2 , яке призвело до смерті та причина смерті, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби (а.с. 18).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яке оформлене протоколом №234 від 30.06.2025 відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 , оскільки до заяви, поданої з метою призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не було додано документів, які підтверджують, що смерть годувальника настала внаслідок обставин, передбачених пунктом «а» статті 20 вказаного Закону, а саме: внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, отриманих під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків). Разом із тим, зазначено, що позивачкою було надано витяг з протоколу засідання Центральної військово- лікарської комісії Збройних Сил України від 31 липня 2024 року № 5820, в якому зазначено, що захворювання, яке призвело до смерті годувальника, пов`язане з проходженням ним військової служби. З урахуванням зазначеного, відповідач дійшов висновку про відсутність правових підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника відповідно до пункту «в» частини четвертої статті 30 зазначеного Закону.

Позивач не погоджується із прийнятим рішенням, у зв`язку з чим звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Статтею 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Батьки військовослужбовців, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років, за наявності страхового стажу не менше 25 років - для чоловіків і не менше 20 років - для жінок.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;

в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю.

Відповідне зниження пенсійного віку жінкам, установлене абзацом першим цього пункту, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року;

г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;

д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Дружина (чоловік) годувальника, померлого внаслідок причин, зазначених у пункті "а" статті 20 цього Закону, має право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до пункту "д" частини четвертої цієї статті незалежно від того, працює (проходить військову службу) вона (він) чи ні.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії мала 53 повних роки та не є непрацездатною особою.

Вказані обставини також свідчать про те, що остання не досягла віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", отже не підпадає під абзац «б» частини 4 статті 30 України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Досліджуючи питання щодо відношення позивача до осіб, вказаних у абзаці «в» частини 4 статті 30 України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суд звертає увагу на те, що вказана норма містить формулювання, що «дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків).

Як встановлено судом захворювання ОСОБА_2 , яке призвело до смерті, пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 18), а не при виконанні обов`язків військової служби.

Так, відповідно до пункту 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за № 1109/15800 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:

а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України або в період перебування в місцях несвободи, у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України.

б) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини в період громадянської та Другої світової воєн» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії і флоту у роки громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни.

в) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту.

г) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку (вказується вид події, що призвела до нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно одержане військовослужбовцем у результаті нещасного випадку за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок вчинення ним правопорушення.

ґ) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період участі в бойових діях, забезпечення бойової діяльності військ (флотів) на території інших країн (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

д) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, в період перебування в місцях несвободи, у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби».

є) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

З огляду на вказане вище, суд зауважує, що формулювання «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» та формулювання «Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» не є тотожними поняттями.

Дійсно, матеріали свідчать про те, що ОСОБА_2 мав травму, яка ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, а також останній за життя отримав статус особи з інвалідністю внаслідок війни 3 групи, внаслідок травми, що пов`язана із захистом Батьківщини.

Водночас, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вимагає підтвердження причинно-наслідкового зв`язку смерті годувальника із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби, або пов`язане із захистом Батьківщини.

У спірному випадку в матеріалах справи відсутні докази того, що смерть позивача, пов`язана із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби. Відсутні докази і того, що смерть настала внаслідок поранення/захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини.

Суд звертає увагу на те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не наділений повноваженнями самостійно визначати підстави смерті, захворювання, що призвело до смерті, а має обов`язок зважати на документи, видані органом, наділеним відповідними повноваженнями по встановленню причинно-наслідкового зв`язку захворювання із проходження служби військовослужбовцями.

Досліджуючи питання щодо відношення позивача до осіб, вказаних у абзаці «д» частини 4 статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суд звертає увагу на те, що доказів того, що ОСОБА_1 зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, абзацом другим цього пункту встановлено, що дружина (чоловік) годувальника, померлого внаслідок причин, зазначених у пункті "а" статті 20 цього Закону, має право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до пункту "д" частини четвертої цієї статті незалежно від того, працює (проходить військову службу) вона (він) чи ні.

Так, відповідно до пункту «а» статті 20 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» залежно від причини інвалідності особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом поділяються на такі категорії:

а) особи з інвалідністю внаслідок війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Суд зауважує, що хоч померлий годувальник і мав статус особи ветерана війни інваліда війни ІІІ групи, однак останній, як було вже зазначено вище помер не внаслідок захворювання, одержаного під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), позаяк докази, що наявні в матеріалах справи свідчать про причинно-наслідковий зв`язок захворювання, що призвело до смерті проходження військової служби.

Щодо посилання позивача на те, що нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що матері та дружини військовослужбовців, які загинули (померли) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків), мають право на призначення дострокової пенсії за віком, після досягнення - 50 років, за наявності страхового стажу не менше 20 років, суд зазначає, що позивач не вказує яка саме стаття цього закону передбачає такі підстави для дострокової пенсії за віком.

Однак, суд зауважує, що пункт 5 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлює, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають: дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, діти, які стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття, і батьки, яким надано статус сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пункту 1 статті 10 зазначеного Закону - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Водночас, позивач не надала доказів, що вона має статус дружини загиблого (померлого) ветерана війни, відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пункту 1 статті 10 зазначеного Закону.

Отже, вказана норма Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також не може бути застосована до позивача за наявними у справі доказами.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 14005, .

Дата складення повного рішення суду - 18.12.2025.

Суддя Ю. О. Скалозуб