Справа № 620/547/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 620/547/23

адміністративне провадження № К/990/30997/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Уханенка С. А.,

суддів - Кашпур О.В., Соколова В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року (головуючий суддя - Заяць О.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2024 року (головуючий суддя - Парінов А.Б., судді: Беспалов О.О., Шлай А.В.),

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у ненарахуванні та невиплаті йому у повному розмірі додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова КМУ № 168) за період з 24 лютого до 29 вересня 2022 року; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168 у розмірі 100000,00 грн на місяць, за період з 01 травня до 09 червня 2022 року та з 22 червня до 29 вересня 2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум цієї винагороди.

1.1. Позов обґрунтовано тим, що позивач проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 та з 24 лютого до 29 вересня 2022 року брав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) в першому ешелоні оборони у складі оперативно-тактичного угруповання (далі - ОТУ) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Об`єднаних Сил у східній частині Донецького операційного району, що підтверджується рапортами заступника командира військової частини, рапортами командира зведеної роти охорони військової частини та довідками ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

1.2. Позивач указує, що має право на збільшену додаткову винагороду із розрахунку 100 000,00 грн на місяць, установлену постановою КМУ № 168 за весь час перебування у районах проведення воєнних (бойових) дій, проте не зважаючи на указані документи, військова частина НОМЕР_1 здійснила такі виплати тільки за лютий - квітень 2022 року та частково за травень 2022 року у розмірі 27 096,77 грн. Посилаючись на те, що за інші місяці додаткова винагорода у розмірі 100 000,00 грн відповідачем йому не виплачена, у зв`язку з чим, він був позбавлений належних йому виплат, передбачених постановою КМУ № 168, просив суд задовольнити позов.

ІІ. Установлені судами обставини справи

2. ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у званні старший солдат на посаді водія 3 відділення охорони 1 взводу охорони у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

3. На час введення воєнного стану в Україні перебував у відрядженні в складі сил та засобів ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а з 11 червня 2022 року у зв`язку з реформуванням ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » прибув до складу сил та засобів ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

4. НОМЕР_2 окремий батальйон охорони і обслуговування (військова частина НОМЕР_1 ) є підрозділом забезпечення службової/бойової діяльності. Зведений підрозділ, а саме - зведена рота охорони військової частини НОМЕР_1 (здійснювала організацію та забезпечення повсякденної діяльності ОКП ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (з 10 червня 2022 року - ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », витяг із наказу командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 10 червня 2022 року № 126).

5. У період з 24 по 25 лютого 2022 року позивач брав участь в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи у складі ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Об`єднаних сил у Луганському оперативному районі у складі зведеної роти охорони військової частини НОМЕР_1 - АДРЕСА_2 (пункт 9 рапорту військової частини НОМЕР_1 від 28 лютого 2022 року № 465/ОТУП, підписаний майором ОСОБА_2 ).

5.1. Згідно з довідкою ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 11 листопада 2022 року № 1515/ОТУ з 24 лютого по 31 березня 2022 року ОСОБА_1 виконував бойове (спеціальне) завдання в складі підрозділу першого ешелону оборони в м. Севердонецьк Луганської області). Здійснено виплату додаткової винагороди в розмірі до 100000 гривень пропорційно із розрахунку на місяць (з урахуванням щомісячної виплати - 30000,00 грн) за указаний період у розмірі 5357,14 + 12500 = 17857,14 грн, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 18 листопада 2022 року № 597. Виплата 12500,00 грн здійснена у вересні 2022 року.

5.2. У період з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року ОСОБА_1 брав участь в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи у складі ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Об`єднаних Сил у Луганському оперативному районі у складі зведеної роти охорони військової частини НОМЕР_1 - АДРЕСА_3 (пункт 9 рапорту заступника командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 від 31 березня 2022 року№ 504/ОТУП). Здійснено виплати додаткової винагороди в розмірі до 100 000,00 грн пропорційно із розрахунку на місяць (з урахуванням щомісячної виплати - 30 000,00 грн) за указаний період у розмірі 30000 + 70000 = 100 000,00 грн, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 18 листопада 2022 року № 597. Виплата 70 000,00 грн здійснена у вересні 2022 року.

5.3. З 01 квітня по 30 квітня 2022 року виконував завдання за місцем служби - АДРЕСА_3 (пункт 9 рапорту заступника командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 від 30 квітня 2022 року № 530/ОТУП) та відповідно до довідки ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 11 листопада 2022 року № 1514/ОТУП брав участь у бойових діях, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведені заходів) в першому ешелоні оборони у складі ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Об`єднаних Сил у східній частині Донецького оперативного району). Позивачу здійснено виплату додаткової винагороди в розмірі до 100 000,00 грн пропорційно із розрахунку на місяць (з урахуванням щомісячної виплати - 30 000,00 грн) за указаний період у розмірі 30 000,00 + 70 000,00 = 100 000 грн, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 18 листопада 2022 року № 597. Виплата 70 000,00 грн здійснена у вересні 2022 року.

5.4. Згідно з рапортом від 31 травня 2022 року № 610/ОТУП з 01 травня по 31 травня 2022 року ОСОБА_1 перебував безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) в першому ешелоні оборони в складі в складі ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Об`єднаних Сил у східній частині Донецького операційного району.

5.4.1. Згідно з рапортом від 18 липня 2022 року № 208 з 01 по 12 травня 2022 року позивач виконував завдання за місцем служби - ПКП Лисичанськ (відповідно до довідки ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 11 листопада 2022 року № 1513/ОТУ), а з 13 по 31 травня 2022 року - смт Дружківка). Здійснено виплату додаткової винагороди в розмірі до 100 000,00 грн пропорційно із розрахунку на місяць (з урахуванням щомісячної виплати у розмірі 30 000,00 грн) за указаний період у розмірі 30000 + 27 096,77 = 57096,77 грн, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 18 листопада 2022 № 597. Виплата 27096,77 грн здійснена у вересні 2022 року. Місто Дружківка не входило до першого ешелону оборони на лінії бойового зіткнення, тому перебування в ньому не включалося до довідки ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для виплати додаткової винагороди в розмірі до 100 000,00 грн.

5.5. З 01 по 09 червня 2022 року, з 23 по 30 червня 2022 року, з 01 липня по 31 липня 2022 року ОСОБА_1 виконував завдання за місцем служби - Константинівка (парк) і цей пункт не входив до першого ешелону оборони на лінії бойового зіткнення та перебування в ньому не включалося до довідки ОПТУ «ІНФОРМАЦІЯ_2». (місце виконання завдань, зазначено в рапортах заступника командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 від 21 липня 2022 року № 210 та від 26 серпня 2022 року № 253).

5.6. З 01 по 31 серпня 2022 року та з 01 вересня по 29 вересня 2022 року ОСОБА_1 перебував в місті Дружківка, яке не входило до першого ешелону оборони на лінії бойового зіткнення, тому перебування в ньому не включалося до довідки ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». (місце виконання завдань, зазначено в рапортах командира зведеної роти охорони військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 від 29 вересня 2022 року № 310 та від 10 жовтня 2022 року № 350).

6. На підтвердження участі у бойових діях, ОСОБА_1 до позовної заяви були додані довідки від 01 червня 2022 року № 979/ОТУП, від 01 липня 2022 року № 215/ОТУ, від 05 липня 2022 року № 387/ОТУ, від 05 липня 2022 року № 784/ОТУ, від 01 серпня 2022 року № 581/ОТУ, від 01 вересня 2022 року № 869/ОТУ, від 01 жовтня 2022 року № 1131/ОТУ та від 01 жовтня 2022 року № 1118/ОТ, які згідно з листом ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 11 листопада 2022 року № 398/ОТУ були оновлені та викладені у новій редакції (том І а.с. 91).

6.1. Підставою таких виправлень у листі ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 11 листопада 2022 року № 398/ОТУ указано технічні помилки, допущені при їхньому складанні, у зв`язку з чим попередні довідки вважаються недійсними в частині унесених змін.

7. Також до відзиву разом із листом ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 11 листопада 2022 року № 398/ОТУ було додано і оновлені довідки від 11 листопада 2022 року № 1510/ОТУ; № 1511/ОТУ; № 1512/ОТУ, № 1513/ОТУ, № 1514/ОТУ, № 1516/ОТУ; № 1515/ОТУ.

8. З 29 вересня 2022 року ОСОБА_1 вибув зі складу ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 .

9. Позивач вважає, що має право на збільшену до 100 000,00 грн додаткову винагороду за усі, без винятку періоди служби, на підставі наданих ним документів, що свідчать про безпосередню участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

10. Предметом спору у цій справі є невиплата військовою частиною військовослужбовцю збільшеної додаткової винагороди з розрахунку 100 000,00 грн на місяць, установленої постановою КМУ № 168 за безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебуваючи у таких районах у період здійснення зазначених заходів.

ІІІ. Рішення судів першої, апеляційної й касаційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

11. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2024 року, в позові відмовлено.

11.1. Вирішуючи спір та відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідно до наказу командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 25 січня 2022 року № 38 «Про організацію охорони та оборони, розміщення, повсякденної діяльності зведеної роти охорони від військової частини НОМЕР_1 на основному командному пункті ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »» метою зведеної роти ОКП ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 » було поставлено: організація охорони та оборони ОКП ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; організація повсякденної діяльності ОКП ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; забезпечення доброякісним та своєчасним харчуванням особового складу ОКП ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; забезпечення ПММ та спеціальними рідинами; забезпечення речовим майном та майном КЕС; організація медичного забезпечення; забезпечення постійної готовності автомобільної та бронетехніки та особового складу для виконання завдань ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». За таких обставин суди дійшли висновку, що відсутні підстави вважати що ОСОБА_1 виконував бойові завдання у складі військової частини, оскільки останній був відряджений до складу ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »/« ІНФОРМАЦІЯ_2 », а для нарахування додаткової винагороди ключовим є виконання завдань саме в першому ешелоні оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)).

12. Перевіряючи рішення суду першої інстанції та залишаючи його без змін, суд апеляційної інстанції також установив, що згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 18 листопада 202 року № 597 за періоди з 24 по 28 лютого 2022 року; 01 по 31 березня 2022 року; 01 по 30 квітня 2022 року та з 01 по 12 травня 2022 року ОСОБА_1 виплачено збільшену додаткову винагороду у розмірі до 100 000,00 грн відповідно до постанови КМУ № 168, що спростовують його доводи про відсутність таких виплат. Проте, що стосується періоду з 13 травня по 30 вересня 2022 року, то довідки ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 11 листопада 2022 року № 1510/ОТУ, № 1511/ОТУ, № 1513/ОТУ, № 1516/ОТУ, № 1512/ОТУ, № 1514/ОТУ, № 1515/ОТУ не містять інформації на підтвердження безпосередньої участі у бойових діях старшого солдата ОСОБА_1 у цей час, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції, вимоги касаційної скарги та аргументи сторін

13. Не погоджуючись із судовими рішеннями, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та направити справу для продовження розгляду.

14. Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки, на думку заявника, суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим, оскаржувані рішення підлягають касаційному перегляду на підставі: пункту 1 частини другої статті 353 КАС України у взаємозв`язку із пунктом З та пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України та на підставі пункту 4 частини другої статті 353 КАС України у взаємозв`язку із пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України, з врахуванням підпунктів «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

14.1. Так, ОСОБА_1 указав, що судами першої та апеляційної інстанції не було досліджено та надано правової оцінки доказам, що були надані стороною позивача у справі за його клопотанням від 17 лютого 2023 року, а саме: письмовим поясненням військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які разом із позивачем проходили військову службу та були відряджені до ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОТУ«ІНФОРМАЦІЯ_2», в яких вони зазначали, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій в період з 01 травня по 09 червня 2022 року та з 22 червня по 29 вересня 2022 року, у зв`язку із чим складалися відповідні документи (рапорти, довідки), які передавалися до відповідача. Натомість висновки судів обґрунтовані письмовими поясненнями командира роти охорони капітана ОСОБА_6 від 17 жовтня 2022 року (що були надані відповідачем у справі), які позивач вважає неналежними та недопустимими доказами.

14.2. За твердженням заявника без дослідження та судової оцінки залишилися накази Головнокомандувача Збройних Сил України від 13 березня 2022 року № 84; від 30 квітня 2022 року № 125; від 02 червня 2022 року № 157; від 01 липня 2022 року № 184 від 01 серпня 2022 року № 212; від 01 вересня 2022 року № 237 та 10 жовтня 2022 року № 262, якими визначалися райони ведення бойових дій. Зазначені докази, на думку ОСОБА_1 , є важливими для встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, адже вони підтверджують, що він виконував бойові (спеціальні) завдання у списках особового складу зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 під час безпосереднього перебування в районі ведення бойових дій у складі ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та «ІНФОРМАЦІЯ_2», а отже має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн відповідно до абзацу першого пункту 1 постанови КМУ № 168.

14.3. Позивач вважає, що судами попередніх інстанцій застосовано до спірних правовідносин норми, що не підлягали застосуванню, а саме абзац 3 пункту 1 Окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року №912/а/29 (далі - Окреме доручення №912/а/29) та неправильно застосовано абзац перший пункту 1 постанови КМУ №168 (у редакції станом на 19 липня 2022 року) у взаємозв`язку із абзацом 3 пункту 1 телеграми Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 (застосовувалася до 01 червня 2022 року; далі - Телеграма МОУ № 248/1298), та абзацом 4 пункту 1 Окремого доручення №912/а/29 (застосовувалося з 01 червня 2022 року) .

14.4. ОСОБА_1 зауважує, що абзац 3 пункту 1 Окремого доручення № 912/а/29 стосується лише військовослужбовців, які входять до складу органів військового управління чи штабів Сил Оборони держави, які здійснюють управління військовими частинами, угрупуваннями, які ведуть бойові дії на лінії бойового зіткнення у складі першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки). Тобто, на його думку, фактично абзацом 3 пункту 1 Окремого доручення № 912/а/29 розширено (в порівнянні із Телеграмою МОУ №248/1298) коло військовослужбовців, які мають право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн, що передбачена постановою КМУ № 168. Ураховуючи те, що він не входив до складу органу військового управління чи штабу угрупування військ, а перебував на посаді навідника та виконував бойові (спеціальні) завдання у списках особового складу зведеного підрозділу під час перебування у складі ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та «ІНФОРМАЦІЯ_2», що полягали в забезпеченні діяльності зазначених ОТУ, вважає, що положення абзацу 3 пункту 1 Окремого доручення № 912/а/29 на нього не поширюються.

14.5. Заявник указує про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування абзацу першого пункту 1 постанови КМУ № 168 (в редакції станом на 19 липня 2022 року) у взаємозв`язку із абзацом 3 пункту 1 Телеграми МОУ № 248/1298 (застосовувалась до 01 червня 2022 року) та абзацом 4 пункту 1 Окремого доручення № 912/а/29 (застосовувалося з 01 червня 2022 року до 01 лютого 2023 року).

15. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 серпня 2024 року визначено склад колегії суддів для розгляду касаційної скарги: головуючий суддя - Губська О.А., судді: Мартинюк Н.М., Білак М.В.

16. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 серпня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 за пунктами 3 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку із пунктами 1, 4 частини другою статті 353 КАС України, з тих підстав, що зазначена справа стосується питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для позивача, виходячи з обставин, установлених судами у цій справі.

17. У відзиві на касаційну скаргу військова частина НОМЕР_1 просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, посилаючись на те, що суди першої та апеляційної інстанцій належно і об`єктивно встановили обставини цієї справи та дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

17.1. Відповідач указує, що військова частина НОМЕР_1 не має статусу бойової частини, а НОМЕР_3 окремий батальйон охорони і обслуговування є підрозділом забезпечення службової/бойової діяльності. Водночас виконання позивачем спеціальних завдань в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями можна підтвердити лише довідками ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », куди ОСОБА_1 був відряджений і саме ОТУ видає відповідні довідки та доводить до військової частини інформацію про безпосередню участь відрядженого військовослужбовця у бойових діях або заходах. Отже, на виконання пункту 3 телеграми МОУ № 248/1298 та пункту 3 Окремого доручення № 912/з/29 та на підставі виправлених довідок ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » позивачу у повному обсязі нараховано та виплачено додаткову грошову допомогу, передбачену постановою КМУ № 168, що підтверджено довідкою від 01 лютого 2023 року № 174.

18. У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Губської О.А., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 грудня 2024 року визначено інший склад колегії суддів для розгляду касаційної скарги: головуючий суддя - Уханенко С.А., судді: Кашпур О.В., Соколов В.М.

V. Джерела права й акти їхнього застосування

19. За правилами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

20. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який установлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі (далі - Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

21. Частиною четвертою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

22. Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, (далі - Порядок № 260).

23. На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв постанову №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 року № 217 і від 22 березня 2022 року № 350) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «є Підтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

24. Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» постанову КМУ № 168 доповнено пунктом 2-1, який підлягав застосуванню з 24 лютого 2022 року, та згідно з яким визначено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

25. Статтею 8 Закону України від 06 грудня 1991року №1934-XII «Про Збройні Сили України» (далі - Закон №1934-XII) установлено, що Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абзац другий частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII).

26. Наказом Міністра оборони України від 01 квітня 2022 року № 98 (застосовується з 24 лютого 2022 року), внесено зміни до Порядку № 260 шляхом доповнення розділу І пунктом 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

27. З метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ №168, Міністр оборони України видав директиви від 07 березня 2022 року № 248/1217, від 25 березня 2022 року №248/1298, від 18 квітня 2022 року, №248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) телеграмами (діяли до 01 червня 2022 року), а згодом Окреме доручення № 912/з/29.

28. У директиві від 25 березня 2022 року №248/1298 (пункт 1) Міністр оборони України визначив, що необхідно розуміти під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи), а саме виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу України) в районі ведення бойових дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань із відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою; здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника; виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

28.1. У пункті 3 цієї директиви Міністр оборони України установив, що райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

28.2. Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

28.3. Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

28.4. Пунктом 5 цієї директиви Міністр оборони України установив виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн або 30 000,00 грн здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) по особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

29. Також 25 березня 2022 року Міністром оборони України було надіслано телеграму № 248/1298, у пункті 1 якої, указано, що під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) необхідно, зокрема, розуміти виконання військовослужбовцем:

- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій (абзац 2);

- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями (абзац 3); .

29.1. Згідно з абзацом 2 пункту 3 Телеграми МОУ № 248/1298 документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

29.2. Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець ( абзац 3 пункту 3 Телеграми МОУ № 248/1298). Форма такої довідки затверджена у додатку № 1 до телеграми МОУ № 248/1298.

30. Телеграмою Міністра оборони України від 18 квітня 2022 року №248/1529 пункт 4 телеграми від 25 березня 2022 року №248/1298 і додаток №1 до неї викладено в новій редакції та, зокрема, деталізовано, що командирам тих військових частин (установ), що входять до складу створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) та виконують завдання в районі ведення воєнних (бойових) дій, та до яких відряджені військовслужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цієї телеграми. У підставах про видання такої довідки (додаток №1) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цієї телеграми.

31. 23 червня 2022 року Міністр оборони України видав Окреме доручення № 912/з/29, яке підлягало застосуванню з 01 червня 2022 року, тоді як попередні телеграми Міністра оборони України наказано вважати такими, що з 01 червня 2022 року не застосовуються (пункти 13, 14 окремого доручення).

32. У пункті 1 Окремого доручення № 912/з/29 розширено перелік бойових завдань і заходів, які підпадають під поняття «безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів».

32.1. Так, під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) необхідно, зокрема, розуміти виконання військовослужбовцем:

- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій (абзац 2);

- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (абзац 3);

- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями (абзац 4); .

33. У пункті 3 Окремого доручення № 912/з/29 зазначено: «Райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України. Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

33.1. Водночас визначений в абзацах 3 і 4 пункту 3 Окремого доручення № 912/з/29 перелік документів, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців, у тому числі відряджених, у бойових діях або заходах, залишився таким самим, як у Телеграмі МОУ №248/1298.

33.2. Аналогічним залишився й обов`язок керівників органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командирів військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цього доручення (абзац 1 пункту 4 Окремого доручення № 912/з/29).

34. За умовами частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 74 КАС України).

35. За приписами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі .

VI. Позиція Верховного Суду

36. Питанням, яке суд касаційної інстанції має вирішити в межах розгляду цієї справи, є перевірка доводів касаційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування абзацу першого пункту 1 постанови КМУ № 168 (в редакції станом на 19 липня 2022 року) у взаємозв`язку із абзацом 3 пункту 1 телеграми Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 та абзацом 4 пункту 1 Окремого доручення № 912/а/29.

37. Ключовими аргументами ОСОБА_1 є:

- суди не надали належної правової оцінки доказам, що були надані стороною позивача, надавши перевагу доказам стороні відповідача, які позивач вважає неналежними та недопустимими доказами;

- позивач не входив до складу органу військового управління чи штабу угрупування військ, а перебував на посаді навідника та виконував бойові (спеціальні) завдання у списках особового складу зведеного підрозділу під час перебування у складі ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та «ІНФОРМАЦІЯ_2», що полягали в забезпеченні діяльності зазначених ОТУ, тому положення абзацу 3 пункту 1 Окремого доручення № 912/а/29 на нього не поширюються.

38. Натомість відповідач наполягає, що виконання ОСОБА_1 спеціальних завдань в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями можна підтвердити лише довідками ОТУ «ІНФОРМАЦІЯ_2», куди він був відряджений, оскільки військова частина НОМЕР_1 не має статусу бойової частини, а 134-ій окремий батальйон охорони і обслуговування є підрозділом забезпечення службової/бойової діяльності. Отже, на саме на підставі виправлених довідок ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » позивачу було нараховано та виплачено збільшену додаткову грошову допомогу, передбачену постановою КМУ № 168.

39. Переглядаючи оскаржені судові рішення у цій справі, Верховний Суд зауважує, що суд касаційної інстанції вже неодноразово висловлював правову позицію щодо застосування положень директив від 07 березня 2022 року №248/1217, від 25 березня 2022 року №248/1298, від 18 квітня 2022 року, № 248/1529, телеграм та Окремого доручення № 912/з/29 у правовідносинах щодо права військовослужбовця на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ № 168 у таких правовідносинах, яку надалі підтримано Верховним Судом і у інших справах за аналогічних обставин, зокрема у постановах від 08 травня 2024 року (справа № 620/546/23) та від 30 травня 2025 року (справа № 620/621/23).

40. Як убачається з матеріалів справи, спірні правовідносини у цій справі виникли з приводу виплати ОСОБА_1 (збільшеної) додаткової винагороди в розмірі до 100 000,00 грн у період 01 травня до 09 червня 2022 року та з 22 червня до 29 вересня 2022 року, коли позивач перебував у складі ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »/«ІНФОРМАЦІЯ_2» та виконував завдання, які покладені на це угрупування Збройних Сил України у межах зони їхньої дислокації в Донецькій та Луганській областях.

41. Позивач наполягає, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати приписи абзацу 4 пункту 1 Окремого доручення № 912/з/29, а не абзацу 3 пункту 1 цього доручення, у зіставленні з положеннями абзацу 3 телеграми МОУ № 248/1298 (положення якої діяли до 01 червня 2022 року), оскільки протягом спірного періоду він виконував бойові (спеціальні) завдання із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями, що за наведеного правового регулювання підпадає під визначення «безпосередньої участі у бойових діях або , перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (пункт 1 постанови КМУ № 168).

42. Аналізуючи зміст указаних організаційно-розпорядчих документів Міністра оборони України, Верховний Суд констатує, що в телеграмі МОУ № 248/1298 були відсутні умови, викладені в абзаці 3 пункту 1 Окремого доручення № 912/з/29, які додатково акцентують увагу на позиції оборони (перший ешелон) та на орган військового управління (керівний орган угрупування військ Сил оборони та/або тактичної групи), у складі якого виконуються бойові (спеціальні) завдання на цій позиції.

42.1. Також пункт 1 телеграми МОУ № 248/1298 не містив положень, запроваджених абзацом 3 пункту 1 Окремого доручення № 912/з/29, однак в абзаці 4 пункту 1 Окремого доручення № 912/з/29 фактично відтворені положення абзацу 3 Телеграми МОУ № 248/1298.

43. Підсумовуючи викладене, Верховний Суд висновує, що запровадження/доповнення абзацу 3 пункту 1 Окремого доручення № 912/з/29 розширює зміст поняття «безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях» (наведений, зокрема, у телеграмі МОУ № 248/1298), що не є перешкодою для застосування інших положень Окремого доручення № 912/з/29, яким ці «доповнення» запроваджені. Отже, на період дії воєнного стану, і положення абзацу 3 пункту 1 Телеграми МОУ № 248/1298 (діяли до 01 червня 2022 року), і абзац 4 пункту 1 Окремого доручення № 912/з/29 можуть застосовуватися до правовідносин, які стосуються виплати грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу, а конкретно: додаткової винагороди, яка передбаченої пунктом 1 постанови КМУ № 168, адже приписи цих абзаців не суперечать одні одним, а радше окреслюють (деталізують, визначають) різні види (способи) «безпосередньої участі у бойових діях », за які військовослужбовці мають отримувати додаткову винагороду у збільшеному - до 100000,00 грн - розмірі.

44. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловлену у постановах від 08 травня 2024 року (справа № 620/546/23) та від 30 травня 2025 року (справа № 620/621/23).

45. Повертаючись до обставин справи, що розглядається, Верховним Судом з`ясовано і судами попередніх інстанцій установлено, що позивачу виплачено додаткову винагороду у розмірі до 100 000,00 грн за період з 24 лютого по 12 травня 2022 року, що підтверджується матеріалами справи (довідка військової частини НОМЕР_1 від 18 листопада 2022 року № 597).

Отже спірним залишається період з 13 травня 2022 року до 09 червня 2022 року та з 22 червня до 29 вересня 2022 року.

46. Так, з 13 травня 2022 року ОСОБА_1 не виплачено протягом спірного періоду додаткову винагороду у розмірі до 100000,00 грн тому що він - згідно з «оновленими» (виправленими) довідками ОТУ «ІНФОРМАЦІЯ_2» (усі від 11 листопада 2022 року, надіслані командуванню військової частині НОМЕР_1 супровідним листом від 11 листопада 2022 року № 398/ОТУ) - не виконував бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною першого ешелону оборони під час перебування у складі органу військового управління, штабу Сил оборони держави (абзац 3 пункту 1 Окремого доручення № 912/з/29)).

47. Відмовляючи в позові, суди попередніх інстанцій керувалися абзацом 3 пункту 1 Окремого доручення № 912/з/29, оскільки вважали, що виконуючи завдання у складі ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »/« ІНФОРМАЦІЯ_2 » право на виплату збільшеної додаткової винагороди позивач мав би за умови виконання ним тільки бойових завдань саме (лише) в першому ешелоні оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), що не відповідає змісту інших умов пункту 1 Окремого доручення № 912/з/29, абзацом 4 якого, зокрема, установлено, що «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях » також полягає і у виконанні «бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями».

47.1. У контексті установлених судами обставин цієї справи це має означати, що для того, аби вирішити спір про (не)правомірність невиплати військовослужбовцеві додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн потрібно з`ясувати, які завдання він (військовослужбовець) виконував на тій території, де він перебував протягом спірного періоду (у складі ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відтак - ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »).

48. Верховний Суд зауважує, що такому висновку безумовно передує встановлення дійсних фактів, які утворюють спірні відносини, врегульовані нормами права, застосованими судами попередніх інстанцій і Верховний Суд у своїх постановах неодноразово підкреслював, що під час вирішення адміністративних спорів, суди насамперед повинні керуватися принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та виходячи з презумпції «винуватості» суб`єкта владних повноважень (стаття 77 КАС України).

49. Так у постанові від 16 березня 2023 року у справі № 600/747/22-а Верховний Суд наголошував, що обов`язок суду встановити дійсні обставини справи під час розгляду адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2 та частини четвертої статті 9 КАС України, відповідно до змісту якого суд уживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

50. Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що у складі військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) позивач не міг виконувати бойових завдань, що передбачені в абзаці 3 пункту 1 Окремого доручення № 912/з/29.

50.1. Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, протягом спірного періоду позивач перебував на території ведення бойових дій (Донецька, Луганська область) у складі ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » / « ІНФОРМАЦІЯ_2 », і про це зазначено, як у довідках наданих ОСОБА_1 , так і у оновлених довідках. Однак, оцінюючи докази у справі, суди попередніх інстанцій, керуючись абзацом 3 пункту 1 Окремого доручення № 912/з/29, під час вирішення цього спору зосередились на установленні факту виконання позивачем саме бойових завдань і не з`ясували які саме завдання, за якою посадою і де (на якому напрямку) виконував позивач у період з 13 травня 2022 року до 09 червня 2022 року та з 22 червня до 29 вересня 2022 року (та чим це підтверджується) відповідно до умов абзацу 4 Окремого доручення № 912/з/29, що кореспондується з абзацу 3 Телеграми МОУ № 248/1298.

51. Верховний Суд зауважує, що пояснення командира роти охорони капітана ОСОБА_6 від 17 жовтня 2022 року (згідно з якими суди попередніх інстанцій визначили зміст завдань, які виконував (чи мав би виконувати) позивач у складі військової частини НОМЕР_1 ), не можуть бути належним і достовірним доказом у розумінні статей 73, 74 КАС України, оскільки матеріали справи містять і інші пояснення ОСОБА_6 від 31 січня 2023 року (надані стороною позивача), зміст яких свідчить про протилежні обставини.

52. Підсумовуючи викладене, Верховний Суд констатує, що у справі, що розглядається, суди належним чином не з`ясували питання щодо участі позивача у забезпеченні ним здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у спірний період, оскільки не надали належної правової оцінки усім доказам у справі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цього спору.

53. За правилами пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

54. За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим судові рішення підлягають скасуванню, а справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

55. Під час нового розгляду судам необхідно встановити які саме завдання, за якою посадою і де (на якому напрямку) виконував позивач у періоди з 13 травня 2022 року до 09 червня 2022 року та з 22 червня до 29 вересня 2022 року та чим це підтверджується. А у разі невиконання таких завдань з`ясувати які завдання він у такому випадку виконував протягом цього часу та де саме проходив службу у цей час, шляхом витребування додаткових доказів, з урахуванням приписів абзацу 3 Телеграми МОУ № 248/1298 та абзацу 4 Окремого доручення № 912/з/29 (зважаючи на дати їх видання і застосування).

VІI. Судові витрати

56. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність підстав, наведених у статтях 139, 140 КАС України, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2024 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог за період з 13 травня 2022 року до 09 червня 2022 року та з 22 червня до 29 вересня 2022 року, а справу в цій частині направити на новий розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.

3. Судові витрати не розподіляються.

4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

В.М. Соколов