Справа № 460/18045/25
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2025 року м. Рівне №460/18045/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2
доМіністерства оборони України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого пунктом 10 Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21.03.2025 № 14/в, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги дружині та дочці померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок травми, одержаної в результаті нещасного випадку, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та про зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяви з доданими документами ОСОБА_1 (яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 ) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку з загибеллю військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_3 , з урахуванням правових висновків наведених у рішенні суду.

Ухвалою від 03.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з позовною заявою, вимоги ґрунтуються на тому, що ОСОБА_1 є дружиною, а ОСОБА_2 донькою військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в зоні проведення бойових дій в наслідок нещасного випадку (гострого отруєння етиловим спиртом), пов`язаного з проходженням військової служби. В подальшому, ОСОБА_1 , діючи в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , через ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася до Міністерства оборони України із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3 . Однак, згідно з витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21.03.2025 № 14/в, відповідач відмовив у призначенні спірної грошової допомоги, мотивуючи це тим, що причиною смерті ОСОБА_3 є гостре отруєння алкоголем, а відтак смерть військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Сторона позивача не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає його протиправним, оскільки ні в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002220, ні в ході проведення службового розслідування за фактом нещасного випадку з військовослужбовцем, не було встановлено обставин (факту) вживання ОСОБА_3 спиртних напоїв. Водночас, сам факт перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті в силу вимог чинного законодавства не є підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, про що вказував Верховний Суд у постанові від 29.06.2022 у справі № 640/6477/19. За наведеного, сторона позивача просить позов задовольнити повністю.

Відповідно до змісту відзиву на позовну заяву, відповідач позовних вимог не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що солдат ОСОБА_3 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у розташуванні підрозділу в Пологівському районі Запорізької області. Згідно з Лікарським свідоцтвом про смерть № 6678 від 09.10.2023, причиною смерті стало гостре отруєння етиловим алкоголем, що підтверджується концентрацією алкоголю в крові 4,6 % та іншими морфологічними ознаками. Таким чином, смерть військовослужбовця ОСОБА_3 настала внаслідок умисного вживання алкоголю під час проходження служби, що кваліфікується як вчинення дій у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків є адміністративним правопорушенням. При цьому, закон не вимагає настання шкідливих наслідків чи притягнення особи до відповідальності; достатнім є сам факт перебування особи у стані сп`яніння під час служби. У свою чергу, факт смерті особи хоч і виключає можливість притягнення до відповідальності (стаття 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення), однак не змінює правову природу вчиненого діяння. Відповідно до частини першої статті 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком: а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Таким чином, наявність факту алкогольного сп`яніння під час військової служби, що безпосередньо призвело до смерті військовослужбовця ОСОБА_3 , є самостійною підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги членам його сім`ї. Вказана норма має імперативний характер і не надає відповідачу дискреції. У задоволенні позову просить відмовити повністю.

Дослідженими у справі доказами, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) є дружиною ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданим 29.04.2002.

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 22.07.2010.

Згідно з записами у військовому квитку серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 був призваний в Збройні Сили України на підставі мобілізації з Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" та з 29.04.2022 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , в т.ч. на посаді радіотелефоніста-лінійного наглядача 1 мінометного взводу 1 мінометної батареї 3 механізованого батальйону.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер в селі Преображенка Пологівського району Запорізької області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 13.10.2023.

За фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_3 , слідчим відділенням Пологівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002220, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.10.2023, кримінальне провадження № 0002220 зареєстроване 06.10.2023; правова кваліфікація кримінального правопорушення: (КК України 2001) СТ. 115 Ч.1; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального провадження: 06.10.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , без видимих ознак насильницької смерті, виявлено померлим військовослужбовця ЗСУ військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , попередньо причина смерті серцевий напад. (ЄО 18553 від 06.10.2023).

На підставі постанови слідчого СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, лейтенанта поліції Парнюка В.О. від 06.10.2023 ЄРДР № 0002220 Комунальною установою "Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи" Запорізької обласної ради проведено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_4 .

Згідно з висновком експерта від 08.10.2023 № 6678, підготовленим лікарем, судово-медичним експертом КУ "Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи" Запорізької обласної ради ОСОБА_5 , на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_3 , 1974 р.н., даних результатів лабораторних методів досліджень, враховуючи обставини справи, згідно поставлених питань, експерт прийшов до наступних підсумків:

1. Смерть ОСОБА_3 настала внаслідок гострого отруєння етанолом, що підтверджується виявленням етилового спирту в концентрації - 4,6 проміле в крові трупа, а також такими ознаками:

одутлість обличчя; синюшність та набряк надгортаника і гортаноглотки; крововиливи під легеневою плеврою; рідкий стан крові у порожнинах серця; рясні трупні плями;

венозне повнокров`я міокарду; повнокров`я, альвеолярний набряк легень; повнокров`я,, мікроциркуляторні порушення, помірний набряк головного мозку; повнокров`я нирок.

2. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_3 також були виявлені супутні захворювання: ознаки енцефалопатії; морфологічні ознаки кардіоміопатії; жирова дистрофія печінки.

3. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_3 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

4. При судово-токсикологічному дослідженні крові та частин внутрішніх органів: шлунка з вмістом та фрагментами тонкого кишківника, нирки трупа ОСОБА_3 , 1974 р.н., виявлено:

в крові - етиловий спирт в концентрації - 4,6 проміле;

не виявлено:

в крові: метилового, пропілових, бутилових, амілових спиртів;

в шлунку з вмістом та фрагменті тонкого кишківника, в нирці: похідних барбітурової кислоти, похідних фенотіазину, похідних 1,4-бензодіазепіну, похідних піразолону, ноксирону, імізину, морфіну, кодеїну, діоніну, героїну, гідрокодону, папаверину, промедолу. стрихніну, атропіну, гіосціамину, скополаміну, кокаїну, пахікарпіну, анабазіну, нікотину, кофеїну, парацетамолу, ефедрину, ефедрону. димедролу, похідних саліцилової та бензойної кислот.

5. При судово-імунологічному дослідженні встановлено, що кров від трупа ОСОБА_3 , 1974 р.н. відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

6. Судячи за ступенем розвитку трупних явиш, з огляду на причину смерті і умови при яких знаходився труп до розтину, можна припустити, що з часу настання смерті ОСОБА_3 , до початку експертизи трупа в морзі, пройшло, приблизно, 2 доби.

Також, згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 6678 від 09.10.2023, виданим КУ "Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи" Запорізької обласної ради, смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , настала внаслідок нещасного випадку поза виробництвом; хвороба (патологічні стани), що призвела до смерті - гостре отруєння етиловим алкоголем; дата травми (отруєння) - 06.10.2023; місце і обставини, при яких відбулася травма (отруєння) - АДРЕСА_1 , в зоні проведення бойових дій, випадкове отруєння та дія алкоголю.

29.12.2023 слідчим слідчого відділення поліції № 1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, капітаном поліції Кузьменко Н.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0002220 від 06.10.2023 передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Згідно з мотивувальною частиною названої постанови, підставою для її прийняття слугували наступні обставини. 06.10.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , помер військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , без видимих ознак насильницької смерті. 06.10.2023 слідчим СВ Пологівського РВІ ГУНП в Запорізькій області за вищевказаною адресою проведено огляд місця події. Місцем огляду являється приміщення будинку, де в спальній кімнаті на ліжку знаходиться труп ОСОБА_3 . Одяг на трупі одягнений правильно, без пошкоджень. При даних умовах будь-яких тілесних ушкоджень, слідів волочіння та речовини бурого не виявлено. 06.10.2023 у кримінальному провадженні було проведено судово-медичну експертизу трупа з метою встановлення причини смерті ОСОБА_3 . Згідно свідоцтва про смерть № 6678 від 09.10.2023, причиною смерті ОСОБА_3 є гостре отруєння етиловим алкоголем. Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що він проходить службу в в/ч НОМЕР_1 разом з ОСОБА_3 . Тимчасове місце їх дислокації було по АДРЕСА_1 , де вони мешкали в будинку. 06.10.2023, близько 06:00 год. ОСОБА_3 повернувся до будинку з бойового завдання та ліг відпочивати. Близько 16:00 год. його почав будити, але він ніяких ознак життя не подавав. Після чого його оглянув бойовий медик та повідомив, що ОСОБА_3 помер. Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що він на протязі тривалого часу проходив службу в лавах ЗСУ на Запорізькому напрямку та у його підпорядкунні був солдат ОСОБА_3 06.10.2023, близько 06:00 год. ОСОБА_3 повернувся до будинку з бойового завдання та ліг відпочивати. Близько 16:00 год. було виявлено останнього померлим. Таким чином, аналізуючи покази свідків, результати розтину та обставини виявлення трупу, встановлено відсутність складу будь- якого злочину та події, яка розслідувалась у кримінальному провадженні.

Крім того, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 24.11.2023 призначено комісію для проведення розслідування нещасного випадку, що стався 06.10.2023 близько 16:30 год. з посаді радіотелефоністом-лінійним наглядачем 1 мінометного взводу 1 мінометної батареї 3 механізованого батальйонувійськової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 .

Згідно з Актом проведення розслідування нещасного випадку (форма НВ-2), комісія дійшла наступних висновків:

Нещасний випадок із радіотелефоністом-лінійним наглядачем 1 мінометного взводу 1 мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби відповідно до абзацу 4 пункту 11 розділу ІІ Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332 (зі змінами), - алкогольне, токсичне чи наркотичне сп`яніння, не зумовлене технологічним процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком та матеріалами розслідування нещасного випадку.

Цей нещасний випадок не підлягає обліку і на нього не складається акт за формою НВ-3.

Відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії (додаток 3 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України) причина вказаного нещасного випадку підлягає класифікації за видом: 2.27 - алкогольне, наркотичне, токсикологічне отруєння.

Посадові особи військової частини НОМЕР_1 , чиї дії (бездіяльність) сприяли нещасному випадку не виявлені: безпосередній командир потерпілого командир міномета 1 мінометного взводу 1 мінометної батареї НОМЕР_6 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_8 , перебував в той день на виконанні бойового завдання.

Результати розслідування нещасного випадку із солдатом ОСОБА_3 затверджені наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.01.2024 № 216.

Водночас, згідно з витягом з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії від 08.08.2024 № 2675, комісією констатовано, що травма солдата ОСОБА_9 , 1974 р.н., одержана в результаті нещасного випадку (дія шкідливих і токсичних речовин), яка призвела до смерті, та причина смерті, так, пов`язана з проходженням військової служби.

В подальшому, ОСОБА_1 , діючи в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , через ІНФОРМАЦІЯ_2 подала до Міністерства оборони України документи для призначення одноразової грошової допомоги як членам сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця ОСОБА_3 .

Згідно з Витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 21.03.2025 № 14/в, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги дружині та дочці померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок травми, одержаної в результаті нещасного випадку, пов`язаної з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Таке рішення суб`єкта владних повноважень, як слідує із змісту витягу, ґрунтується на наступних висновках та мотивах. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Пологівського районного відділу поліції від 29.12.2023 № 220 смерть ОСОБА_3 настала в місці тимчасової дислокації підрозділу. Згідно з висновком експерта Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 02.01.2024 № 6678, під час проведення судово - токсикологічного дослідження в крові ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт в концентрації 4,60 %. Причиною смерті стало гостре отруєння алкоголем. Відповідно до статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані є адміністративним правопорушенням. Згідно зі статтею 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий військовослужбовців та членів їх сімей", призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивачка звернулась з даним позовом в суд.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей (частина п`ята статті 17 Конституції України).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.02.1993 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII), який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до статті 41 Закону № 2232-XII, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Так, Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Підпунктом 1 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Частиною третьою статті 16 Закону №2011-ХІІ визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", указами Президента України.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 2232-XII, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Згідно зі статтею 16-1 Закону № 2011-XII, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Статтею 16-2 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2статті 16 цього Закону;

500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2статті 16 цього Закону;

б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частинами першою, шостою, восьмою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

При цьому, статтею 16-4 Закону №2011-ХІІ визначені випадки, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (пункт 9 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ).

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975; у редакції, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин.).

Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Пунктом 4 Порядку № 975 визначено, одноразова грошова допомога призначається у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

В силу пункту 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 975, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Пунктами 15, 19 Порядку № 975 визначено, що рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:

вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

У ході судового розгляду судом встановлено, що лікарським свідоцтвом про смерть № 6678 від 09.10.2023, виданим КУ "Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи" Запорізької обласної ради, причиною смерті ОСОБА_3 визначено гостре отруєння етиловим алкоголем (обставини, при яких відбулася травма - випадкове отруєння та дія алкоголю).

При цьому, як вже зазначалося, згідно з висновком експерта від 08.10.2023 № 6678, підготовленим лікарем, судово-медичним експертом КУ "Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи" Запорізької обласної ради ОСОБА_5 , при судово-токсикологічному дослідженні крові та частин внутрішніх органів: шлунка з вмістом та фрагментами тонкого кишківника, нирки трупа ОСОБА_3 , 1974 р.н., виявлено в крові - етиловий спирт в концентрації 4,6 проміле.

З огляду на вказані вище обставини, відповідачем було прийнято рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги дружині та дочці ОСОБА_3 , оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 21.03.2025 № 14/в. У спірному рішенні відповідач вказує, що причиною смерті солдата ОСОБА_3 стало гостре отруєння алкоголем. Також, відповідач покликається на приписи статті 172-20 Кодексу України та статті 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий військовослужбовців та членів їх сімей", констатуючи, що загибель (смерть) військовослужбовця ОСОБА_3 є наслідком вчинення адміністративного правопорушення.

Такий висновок відповідача суд вважає обґрунтованим та правомірним, позаяк, відповідно до статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням.

Таким чином, враховуючи те, що на час смерті за місцем тимчасової дислокації військової частини солдат ОСОБА_3 вживав алкогольні напої, перебував у стані алкогольного сп`яніння, то останнім фактично було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 відповідний протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався та не міг бути складений за відсутності суб`єкта вчинення правопорушення.

Водночас, суд наголошує на тому, що факт не притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності є недоречним, оскільки норми підпункту "а" пункту 1 статті 16-4 Закону № 2011-ХІІ та пункту 19 Порядку №975 містять дві окремі умови, саме вчинення адміністративного правопорушення, а не умову притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, а також вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

Між тим, є всі підстави вважати, що з огляду на рівень концентрації етилового спирту в крові (4,6 проміле), вчинення ОСОБА_3 дій щодо вживання спиртних напоїв у стані алкогольного сп`яніння сприяло настанню смерті та прискорило її.

Отже, враховуючи вищевикладене, на підставі статті 16-4 Закону № 2011-ХІІ, за даних обставин слід дійти до висновку про відсутність у позивачів права на отримання одноразової грошової допомоги, а тому, відповідачем було прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, через що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому, суд відхиляє покликання сторони позивача на те, що ні в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002220, ні в ході проведення службового розслідування за фактом нещасного випадку з військовослужбовцем, не було встановлено обставин (факту) вживання ОСОБА_3 спиртних напоїв, оскільки відповідна обставина стверджується результатами судово-токсикологічного дослідження крові та частин внутрішніх органів трупа ОСОБА_3 , згідно з якими в крові було виявлено етиловий спирт в концентрації 4,6 проміле.

При цьому, будь яких доказів на підтвердження того, що вживання алкоголю ОСОБА_3 , що зумовило його смерть, відбулося не з його волі, тобто під впливом сторонніх осіб/явищ, матеріали судової справи не містять.

Також, не є релевантним для вирішення спору у цій справі і покликання сторони позивача на правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 29.06.2022 у справі № 640/6477/19, згідно з якою сам факт перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті в силу вимог чинного законодавства не є підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.

Так, спірні правовідносини (обставини) у справі № 640/6477/19 та цій справі не є тотожними (подібними). У справі № 640/6477/19 смерть військовослужбовця хоч і мала місце під час його перебування в стані алкогольного сп`яніння, однак відбулася внаслідок вогнепального кульового наскрізного поранення голови та шиї з ушкодженням правої сонної артерії, заподіяного іншою особою. Натомість, у цій справі обставини щодо заподіяння смерті ОСОБА_3 іншою особою не встановлені.

З огляду на усе наведене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а його рішення в повній мірі відповідає вимогам законності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості.

Відтак, не підлягають до задоволення, як вимоги про скасування правового акту індивідуальної дії, так і похідні вимоги про зобов`язання повторно розглянути заяву.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз вказаної правової норми свідчить про те, що відповідач повинен доводити правомірність свого рішення, дій чи бездіяльності. Водночас, позивач не позбавлений обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Тобто, обов`язок доказування в адміністративному процесі не покладено виключно на суб`єкта владних повноважень, а розподілений в залежності від вимог та заперечень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач, всупереч вимогам статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не довела ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги.

За наведеного, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення, яке оформлене протоколом від 21.03.2025 №14/в, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги та зобов`язання повторно розглянути заяву з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3 , - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 18 грудня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_7 )

Позивач - ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_7 )

Відповідач - Міністерство оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6,м. Київ,03168, ЄДРПОУ/РНОКПП 00034022)

Суддя Н.В. Друзенко