Справа № 300/6730/24
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"19" грудня 2025 р. справа № 300/6730/24
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №300/6730/24 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку його пенсії на підставі довідок, виданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України, за №11/20539-суд, №11/20540-суд, №11/20541-суд від 11.07.2024;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі відомостей довідок, виданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України №11/20539-суд, №11/20540-суд, №11/20541-суд від 11.07.2024, про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2025 у справі №300/6730/24 (провадження №А/857/29904/25) апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року у справі №300/6730/24 без змін. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/130359380).

Як слідує з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №300/6730/24, за наслідками апеляційного перегляду, набрало 19.09.2025 законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/122550173).

Представник позивача Каверін Сергій Миколайович, в інтересах ОСОБА_1 , звернувся через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему до суду шляхом подання заяви із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 06.10.2025" про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України).

Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 14.10.2025 заяву ОСОБА_1 від 06.10.2025, подану в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №300/6730/24 - задовольнив. Встановив судовий контроль за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №300/6730/24.

Пунктом 3 ухвали суду від 14.10.2025 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду у строк до 13 грудня 2025 року звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №300/6730/24.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скерувало до суду через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему скерувало до суду звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 12.12.2025", реєстрацію якого проведено в суді 12.12.2025 за вх.№10603/25. Коментований звіт також надійшов до суду поштовим зв`язком без його повторної реєстрації судом.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області передано 12.12.2025 на розгляд судді Чуприні О.В.

У поданому звіті ГУ ПФУ в Івано-Франківській області стверджує про повне виконання рішення суду в межах покладених зобов`язань.

Відповідач зазначив, що на виконання рішення суду в листопаді 2025 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023 на підставі відомостей довідок, виданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України №11/20539-суд, №11/20540-суд, №11/20541-суд від 11.07.2024, про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023. Розмір нарахованої пенсії склав 51442,88 гривень. Оскільки рішенням суду не покладено зобов`язань щодо здійснення виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, то виплату пенсії здійснено з 01.12.2025 в сумі 24002,64 гривень. За доводами Управління, з огляду на те, що на ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не покладено зобов`язань здійснювати виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, то розмір пенсії до виплати ОСОБА_1 залишився незмінним, у зв`язку з чим заборгованість відсутня. Просить прийняти звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №300/6730/24.

Також Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скерувало до суду клопотання про долучення до матеріалів справи, яке зареєстровано в суді 15.12.2025 за вх.№32969/25.

Розглянувши в порядку письмового провадження звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 12.12.2025 про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №300/6730/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки та зобов`язання здійснити з 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023 відповідний перерахунок і виплату пенсії згідно довідки про розмір грошового забезпечення №11/20539-суд, №11/20540-суд, №11/20541-суд від 11.07.2024, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням проведених платежів, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 з 2020 року призначена пенсія за вислугу років, згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII, що підтверджується протоколами про перерахунок пенсії та витягами з матеріалів вказаної пенсійної справи №-(Державна прикордонна служба України) (заява про призначення пенсії, розрахунок (поданням) на пенсію за вислуги років, виписки з наказів про звільнення з служби, довідками про розмір грошового забезпечення), долученими відповідачем до відзиву на позов (а.с.27-39).

Розмір пенсії позивача, станом на 01.03.2024 за показниками останнього врахованого для перерахунку пенсії грошового забезпечення станом на день призначення пенсії (01.07.2020), склав: загально нарахований 27 730,74 гривень, виходячи із 70% розміру грошового забезпечення 24 409,40 гривень; основний розмір пенсії обчислений в значенні 17 086,58 гривень, що підтверджено протоколом за пенсійною справою (а.с.35).

Як встановлено судом, на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 у справі №300/6910/23, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області видало довідки №11/20539-суд, №11/20540-суд, №11/20541-суд від 11.07.2024 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704, з урахуванням постанови Верховного Суду від 02.08.2022 у справі №440/6017/21 (з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, 01.01.02022, 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017), за посадою "начальник Управління внутрішньої та власної безпеки "Схід" Державної прикордонної служби України", яку позивач займав на день звільнення:

- згідно довідки станом на 01.01.2021, грошове забезпечення в загальному становить 32980,79 гривень, в тому числі: посадовий оклад 10710,00 гривень, оклад за військовим званням 1910,00 гривень, надбавка за вислугу років (50%) 6310,00 гривень, надбавка за особливості проходження служби (35%) 6625,50 гривень, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1 606,50 гривень, надбавка за кваліфікацію (7%) 463,79 гривень, премія (50%) 5 355,00 гривень (а.с.11);

- згідно довідки станом на 01.01.2022, грошове забезпечення в загальному становить 35574,63 гривень, в тому числі: посадовий оклад 11710,00 гривень, оклад за військовим званням 2080,00 гривень, надбавка за вислугу років (50%) 6895,00 гривень, надбавка за особливості проходження служби (35%) 7239,75 гривень, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1756,50 гривень, надбавка за кваліфікацію (7%) 506,78 гривень, премія (46%) 5386,60 гривень (зворотній бік а.с.10);

- згідно довідки станом на 01.01.2023, грошове забезпечення в загальному становить 56031,64 гривень, в тому числі: посадовий оклад 12670,00 гривень, оклад за військовим званням 2250,00 гривень, надбавка за вислугу років (50%) 7460,00 гривень, надбавка за особливості проходження служби (40%) 8952,00 гривень, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1900,00 гривень, надбавка за кваліфікацію (7%) 626,64 гривень, премія (175%) 22172,50 гривень (а.с.10).

Вважаючи протиправною відмову відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії з 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023 на підставі довідок №11/20539-суд, №11/20540-суд, №11/20541-суд від 11.07.2024, виданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №300/6730/24 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку його пенсії на підставі довідок, виданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України, за №11/20539-суд, №11/20540-суд, №11/20541-суд від 11.07.2024;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі відомостей довідок, виданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України №11/20539-суд, №11/20540-суд, №11/20541-суд від 11.07.2024, про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2025 у справі №300/6730/24 (провадження №А/857/29904/25) апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року у справі №300/6730/24 без змін. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/130359380).

Як слідує з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2025 у справі №300/6730/24, за наслідками апеляційного перегляду, набрало 19.09.2025 законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/122550173).

Представник позивача 24.09.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з адвокатським запитом щодо виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №300/6730/24.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 30.09.2025 за №0900-0202-8/48549 повідомило, що Постановою №821 установлено, що видатки на виплату перерахованих пенсій за рішеннями суду, які набрали законної сили після набрання чинності цією постановою (17.07.2025), здійснюються після впровадження доопрацьованої Пенсійним фондом України інформаційної системи для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування. Оскільки рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №300/6730/24 набрало законної сили після 17.07.2025, виконати його можливо після завершення впровадження Постанови №821.

На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №300/6730/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області проведено перерахунки пенсії ОСОБА_1 на підставі відомостей довідок, виданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України №11/20539-суд, №11/20540-суд, №11/20541-суд від 11.07.2024, про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023.

Згідно протоколу про перерахунок пенсії за пенсійною справою № (Державна прикордонна служба України) ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021, з урахуванням довідки виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України №11/20539-суд, де грошове забезпечення станом на 01.01.2021 становить 32 980,79 гривень.

Основний розмір пенсії позивача обчислений з 70% грошового забезпечення (вислуга років 38) у розмірі 23 086,55 гривень, розмір пенсії з надбавками склав 23 568,80 гривень, розмір пенсії до виплати з 01.02.2021 встановлено 21 043,30 гривень.

Відповідно до протоколу про перерахунок пенсії за пенсійною справою № (Державна прикордонна служба України) ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022, з урахуванням довідки виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України №11/20540-суд, де грошове забезпечення станом на 01.01.2022 становить 35 574,63 гривень.

Обчислення основного розміру пенсії позивача здійснювалось виходячи з 70% грошового забезпечення (вислуга років 38) у розмірі 24 902,24 гривень, розмір пенсії з надбавками склав 25 425,74 гривень, розмір пенсії до виплати з 01.02.2022 становив 21 043,30 гривень.

Зі змісту протоколу про перерахунок пенсії за пенсійною справою № (Державна прикордонна служба України) ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023, з урахуванням довідки виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України №11/20540-суд, де грошове забезпечення станом на 01.01.2023 становить 56 031,64 гривень.

Водночас, основний розмір пенсії позивача обчислений з 70% грошового забезпечення (вислуга років 38) у розмірі 39 222,155 гривень, розмір пенсії з надбавками склав 39 785,40 гривень, розмір пенсії до виплати з 01.02.2023 склав 24 002,64 гривень.

В свою чергу, у мотивувальній частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №300/6730/24 судом сформовано наступні правові висновки:

"…Досліджуючи позовні вимоги позивача в частині зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії "на підставі довідок №11/20539-суд, №11/20540-суд, №11/20541-суд від 11.07.2024 без обмеження її максимальним розміром", суд дійшов наступних висновків.

Оскаржені дії відповідача, які оформлені листом від 16.08.2024 за №0900-0202-8/44882 не містить жодної згадки чи будь-якого заперечення стосовно перерахунку/не перерахунку пенсії із обмеженням виплати пенсії з 01.01.2021, 01.02.2022, 01.02.2023 (а.с.8).

ГУ ПФ України в Івано-Франківській області констатувало в принципі відсутність законних підстав для перерахунку пенсії на підставі оновлених довідок.

В розглянутому випадку ще не відбулося виконання рішення суду про перерахунок на підставі довідки за показниками станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, а відтак ймовірний загальний розмір перерахованої пенсії, на підставі довідок Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/20539-суд, №11/20540-суд, №11/541-суд від 11.07.2024, станом на момент розгляду судом даної адміністративної справи, не є спірними.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

При цьому, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 246 КАС України у мотивувальній частині рішення зазначаються: чи були і ким порушені, не визнані або оспорювані права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку.

Згідно із частиною 7 статті 246 КАС України висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).

Системний аналіз, зазначених норм КАС України дає підстави дійти висновку про те, що в порядку адміністративного судочинства здійснюється захист уже порушених прав особи (при цьому, між сторонами уже виникли правовідносини, з яких у свою чергу виник публічно-правовий спір), а не захист від можливих порушень прав у майбутньому.

В той же час, в спірних правовідносинах позивач фактично вказує про захист від можливого порушення його прав у майбутньому та не надає суду доказів порушення таких прав при зверненні до суду.

При цьому, суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є саме наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 1340/4630/18.

Отже, у разі наявності порушення вимог закону рішеннями, діями суб`єкта владних повноважень, зазначене не є достатньою і самостійною підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання таких протиправними є доведеність позивачем порушених його прав цими рішеннями/діями.

Адміністративний позов як і матеріали позовної заяви позбавлені будь-якими аргументами і доказами, які б свідчили про порушення прав позивача внаслідок ймовірного визначення обмеження відповідачем розміру пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, після виконання даного рішення суду із розрахунку від значення грошового забезпечення станом на 01.01.2023.

Відтак, позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок "на підставі довідок №11/20539-суд, №11/20540-суд, №11/20541-суд від 11.07.2024 без обмеження її максимальним розміром", є передчасною і такою, що задоволенню не підлягає…".

Як слідує зі змісту Реєстру судових рішень Пенсійного фонду України, за рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №300/6730/24 відсутня заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обґрунтованість заявленого звіту в межах доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1291 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Одним з основних принципів/засад адміністративного судочинства, згідно з пунктом 5 частини 3 статті 2 КАС України є обов`язковість судового рішення.

Також відповідно до статей 14, 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу (стаття 3821 КАС України).

У рішенні від 30.06.2009 за №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац 1 підпункт 3.2 пункту 3, абзац 2 пункту 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на важливість реального виконання судових рішень, це питання неодноразово ставало предметом обговорення як на національному, так і на міжнародному рівнях. Регулюванню цього питання, зокрема, присвячена Рекомендація №Rec (2003) 16 від 09.09.2003 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам "Про виконання адміністративних рішень і судових рішень у галузі адміністративного права", обов`язкова для виконання Україною як членом Ради Європи, в якій зазначається, що держави-члени повинні забезпечити виконання судових рішень адміністративними органами в межах розумного строку. Вони мають вживати всіх необхідних заходів згідно з законом з метою надання цим рішенням повної сили. У разі, якщо адміністративний орган не виконує судового рішення, слід передбачити відповідну процедуру, що дозволятиме домагатися виконання такого рішення, зокрема, за допомогою винесення судових заборон або накладення штрафів. Держави-члени повинні забезпечити притягнення адміністративних органів до відповідальності за відмову у виконання та невиконання судових рішень. Посадові особи, відповідальні за невиконання судових рішень, також можуть притягуватись до дисциплінарної, цивільної або кримінальної відповідальності у разі невиконання таких рішень.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (пункт 40).

Частиною 1 статті 3822 КАС України унормовано, що суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 3822 КАС України звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення;

5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання;

6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення;

7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

Згідно частини 3 статті 3822 КАС України до звіту додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися;

2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Правовий аналіз вказаних положень КАС України дає підстави дійти висновку, що у випадку подання до суду суб`єктом владних повноважень звіту про виконання судового рішення він повинен бути оформлений відповідно до частини другої статті 382-2 КАС України, водночас необхідно додати докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи.

Згідно з частиною 1 статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 382-3 КАС України передбачено, що суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

При цьому за змістом норм частини 5 цієї ж статті Кодексу передбачено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Аналізуючи наведені вище процесуальні норми у сукупності, Верховний Суд при розгляді звіту про виконання судового рішення, що стосується виплати заборгованості з пенсії (ухвала від 13.03.2025 у справі № 640/16655/21), висловив позицію про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання зобов`язань у межах відповідної справи. Наслідком відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення є накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу, а також можливість встановлення нового строку для подання звіту про виконання судового рішення чи зміна способу і порядку його виконання. Будь-якого альтернативного варіанту дій у такому випадку у суду немає.

Одночасно в іншій своїй ухвалі від 03.03.2025 у справі № 160/5259/20 Верховний Суд відзначив, що за усталеною судовою практикою сформовано правову позицію, відповідно до якої для застосування інституту судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

У взаємозв`язку із наведеним слід зазначити, що накладення штрафу за невиконання судового рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності останнього за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу судового контролю як штраф у випадку відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення є обов`язком суду й направлено на забезпечення повної реалізації відповідного судового рішення.

При цьому визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У свою чергу в залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання за судовим рішенням, що підлягає виконанню боржником, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Зокрема перелік таких обставин при виконанні судового рішення, яке стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), визначений у частині 5 статті 382-З КАС України. А саме це відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами статті 382-3 КАС України.

Таким чином, вирішуючи питання щодо прийняття або відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення з подальшим застосуванням таких заходів судового контролю як встановлення нового строку для подання звіту й накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень (боржника), судом має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Зокрема, суд повинен з`ясувати чи вживалися суб`єктом владних повноважень (зокрема в особі його керівника) всі необхідні та вичерпні заходи для своєчасного і повного виконання судового рішення, та які саме заходи; чи діяв зазначений керівник при вжитті тих чи інших заходів добросовісно, пропорційно, своєчасно та обгрунтовано; чи існували документально підтверджені поважні обставини, які ускладнюють виконання судового рішення. Необхідність встановлення судом цих обставин під час розгляду звіту про виконання судового рішення, ухваленого у справі, яка стосується здійснення пенсійних (соціальних та ін.) виплат, слідує безпосередньо зі змісту частин 2 і 5 статті 382-3 КАС України.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом в ухвалі від 03.04.2025 у справі №560/1080/19 (адміністративне провадження №К/9901/27250/19; К/9901/27289/19), за наслідками розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про виконання постанови Верховного Суду від 30 листопада 2022 року.

Проаналізувавши доводи відповідача, викладені у наданому звіті від 12.12.2025 про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №300/6730/24, а також дослідивши долучені до звіту копії документів сукупно з іншими матеріалами справи, судом з`ясовано, що Управлінням проведено перерахунки пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021, з 01.02.2022 та з 01.02.2023 на підставі відомостей довідок, виданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України №11/20539-суд, №11/20540-суд, №11/20541-суд від 11.07.2024, про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023.

Згідно протоколу про перерахунок пенсії за пенсійною справою № (Державна прикордонна служба України) ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021, з урахуванням довідки виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України №11/20539-суд, де грошове забезпечення станом на 01.01.2021 становить 32 980,79 гривень.

Основний розмір пенсії позивача обчислений з 70% грошового забезпечення (вислуга років 38) у розмірі 23 086,55 гривень, розмір пенсії з надбавками склав 23 568,80 гривень, розмір пенсії до виплати з 01.02.2021 встановлено 21 043,30 гривень.

Відповідно до протоколу про перерахунок пенсії за пенсійною справою № (Державна прикордонна служба України) ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022, з урахуванням довідки виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України №11/20540-суд, де грошове забезпечення станом на 01.01.2022 становить 35 574,63 гривень.

Обчислення основного розміру пенсії позивача здійснювалось виходячи з 70% грошового забезпечення (вислуга років 38) у розмірі 24 902,24 гривень, розмір пенсії з надбавками склав 25 425,74 гривень, розмір пенсії до виплати з 01.02.2022 становив 21 043,30 гривень.

Зі змісту протоколу про перерахунок пенсії за пенсійною справою № (Державна прикордонна служба України) ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023, з урахуванням довідки виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України №11/20540-суд, де грошове забезпечення станом на 01.01.2023 становить 56 031,64 гривень.

Водночас, основний розмір пенсії позивача обчислений з 70% грошового забезпечення (вислуга років 38) у розмірі 39 222,155 гривень, розмір пенсії з надбавками склав 39 785,40 гривень, розмір пенсії до виплати з 01.02.2023 склав 24 002,64 гривень.

Як слідує зі змісту Реєстру судових рішень Пенсійного фонду України, за рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №300/6730/24 відсутня заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виконано рішення суду від 24.10.2024 у справі №300/6730/24 в частині покладених на нього зобов`язань, а саме здійснено ОСОБА_1 з 01.02.2021, з 01.02.2022, з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії перерахунок пенсії на підставі відомостей довідок, виданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України №11/20539-суд, №11/20540-суд, №11/20541-суд від 11.07.2024, про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023.

Відповідно до частини 1 статті 3823 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини 5 статті 382-1 цього Кодексу.

Враховуючи висновки суду, викладені вище по тексту цієї ухвали, а також зважаючи на обставину того, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №300/6730/24 виконано Управлінням в повному обсязі, суд вважає за можливе прийняти звіт про виконання судового рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 12.12.2025.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 243, 246, 248, 256, 3811, 382-3823 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 12.12.2025 про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №300/6730/24.

2. Копію ухвалу надіслати учасникам справи.

Представнику позивача та відповідачу копію ухвали надіслати через підсистему "Електронний суд". Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету відповідача в розділ "Мої справи".

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статей 234, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Чуприна О.В.