Справа № 160/35949/25
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
- визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) зі складання та затвердження Протоколу №2-25/1 вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 11.12.2025, Протоколу №2/1-25/1 вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих стаціонарних джерел паливовикористовуючого обладнання від 11.12.2025, складених щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС».
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.12.2025 посадовими особами Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) було здійснено вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел паливовикористовуючого обладнання Товариства з обмеженою відповідальністю «СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС». Вимірювання проводилось через вимірювальний порт на газоході, розташованому на вулиці. За результатами проведених заходів було складено протоколи вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел паливовикористовуючого обладнання від 11.12.2025 №2-25/1, №2/1-25/1. Як зазначено в даних протоколах, було виконано інструментальний контроль організованих викидів забруднюючих речовин на вміст: оксидів азоту, оксиду вуглецю, діоксиду сірки. Позивач вважає такі дії посадових осіб щодо проведення вимірювань вмісту забруднюючих речовин та складення за їх результатами протоколів випробувань такими, що були проведені за відсутності повноважень у останніх та з грубим порушенням процедури відбору проб, передбачених чинним законодавством України. Позивач вказує, що він не був включений до плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) на 2025 рік, вчинені дії посадових осіб відповідача щодо проведення вимірювань містить ознаки позапланового заходу, передбаченого ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Під час проведення позапланового заходу органу державного контролю повинні бути наявними підстави, передбачені ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а також позаплановий захід повинен проводитися за наявності документів, визначених ст. 7 даного Закону: наказ (рішення, розпорядження), посвідчення (направлення) та службове посвідчення. Позивач вказує, що посадовими особами відповідача не було пред`явлено жодних документів, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Згідно пункту три обох протоколів випробувань в розділі «Номер (назва) джерела викиду (ДВ) та/або джерела утворення (ДУ)» зазначено Скловарна піч №7 ДВ №35. Позивач зазначає, що жодної інформації щодо наявності «Скловарної пічі №7 ДВ №35» за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Промислова, 31 в документах на право власності на об`єкти нерухомого майна позивача та в технічних паспортах на них немає. Також, згідно фото, зроблених під час проведення вимірювань видно, що вимірювання проводилося на вулиці поза межами невстановленого нерухомого майна, що ставить під сумнів правомірність проведення вимірювань та як наслідок отримання результатів таких вимірювань. Вимірювання, які проводилися на виводі димової труби із цеху, де знаходиться скловарна піч №7 (ДВ №35), отвір, в якому здійснювалися вимірювання, не відповідає вимогам ДСТУ 8725:2017 «Якість повітря. Викиди стаціонарних джерел. Методи визначення швидкості та об`ємної витрати газопилових потоків», оскільки, знаходиться на горизонтальній частині у безпосередній близькості від шиберу, який значно порушує однорідність потоку газу. Також, позивачем зазначено, що актів відбору проб посадовими особами відповідача не складалося, що свідчить про порушення вимог ДСТУ 8812:2018. На думку позивача, враховуючі, що протоколи вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел паливовикористовуючого обладнання від 11.12.2025 №2-25/1, №2/1-25/1 складені посадовими особами відповідача без підтвердження їх повноважень, а також факт невідповідності місця проведення вимірювань та місця розташування джерела викиду/утворення забруднюючих речовин свідчить про протиправність дій посадових осіб відповідача щодо проведення вимірювань, складання та затвердження відповідних протоколів.
3. 18.12.2025, разом із позовною заявою, позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить:
5. Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.
6. Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
7. Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
8. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
9. За приписами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
10. Заходи забезпечення позову відповідають предмету позовної заяви та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
11. Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
12. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
13. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
14. Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.
15. При розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.
16. Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
17. За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
18. Судом встановлено, що 11.12.2025 посадовими особами Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Державної екологічної інспекції України Роденко О.С., державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Державної екологічної інспекції України Ривкач І.О. було здійснено вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел паливовикористовуючого обладнання позивача.
19. Вимірювання проводилось через вимірювальний порт на газоході, розташованому на вулиці.
20. За результатами проведених заходів було складено протоколи вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел паливовикористовуючого обладнання від 11.12.2025 №2-25/1, №2/1-25/1.
22. Не погодившись з діями відповідача зі складання та затвердження Протоколу №2-25/1 вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 11.12.2025, Протоколу №2/1-25/1 вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих стаціонарних джерел паливовикористовуючого обладнання від 11.12.2025, складених щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС», позивач звернувся до суду з позовом.
23. Судом встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа 14.12.2012, про що внесено запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
24. Основним видом діяльності позивача є: виробництво порожнистого скла. Також, підприємство займається такими видами діяльності як: виробництво гофрованого паперу та картону, паперової та картонної тари, виробництво й оброблення інших скляних виробів, у тому числі технічних, механічне оброблення металевих виробів, оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення, неспеціалізована оптова торгівля.
25. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» суб`єкти господарювання, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.
26. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу на викиди, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища або через центри надання адміністративних послуг.
27. Дозволи на викиди видаються за умови: неперевищення протягом строку їх дії встановлених нормативів екологічної безпеки; неперевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел.
28. У разі зміни параметрів джерел викидів, їх кількості, кількісного та якісного складу забруднюючих речовин, впровадження заходів щодо скорочення викидів до зазначених дозволів вносяться зміни.
29. Відповідно до ст. 11-1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» видача (відмова у видачі) дозволу на викиди здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища або через центри надання адміністративних послуг протягом двадцяти робочих днів з дня надходження заяви та документів, необхідних для його видачі, безоплатно відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
30. Дія дозволу на викиди припиняється через десять робочих днів з дня прийняття (винесення) рішення про припинення його дії або з дати видачі нового дозволу на викиди.
31. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська, Севастопольська міські державні адміністрації, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища зупиняє (повністю або частково) дію дозволу на викиди, якщо суб`єкт господарювання не дотримується умов дозволу на викиди, до виконання таких умов.
32. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська, Севастопольська міські державні адміністрації, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища повідомляє про прийняття рішення про зупинення дії дозволу на викиди суб`єкта господарювання та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, протягом п`яти робочих днів з дня прийняття такого рішення. Дія дозволу на викиди зупиняється через десять робочих днів з дня прийняття рішення про зупинення дії дозволу на викиди.
33. Статтею 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.
34. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» особи, винні, зокрема, у: перевищенні нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел в атмосферне повітря та нормативів гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел; перевищенні нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах пересувних джерел; перевищенні обсягів викидів забруднюючих речовин, встановлених у дозволах на викиди; недотриманні вимог, передбачених дозволом на викиди; - несуть відповідальність згідно з законом.
35. Законами може бути встановлена відповідальність і за інші види правопорушень в галузі охорони атмосферного повітря.
36. Спори з питань охорони атмосферного повітря вирішуються у встановленому законом порядку.
38. При прийнятті рішення суд враховує, що відповідно до наказу Міністерства економіки України від 14.02.2025 №1203 ТОВ «Склянний Альянс» визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
39. Відповідно до наказу ДПС від 28.11.2025 №1142 «Про затвердження переліку платників податків з високим рівнем добровільного дотримання податкового законодавства станом на листопад 2025 року» ТОВ «Склянний Альянс» включено до переліку платників податків з високим рівнем добровільного дотримання податкового законодавства.
40. Згідно з наявним в матеріалах справи штатним розкладом робітників ТОВ «Склянний Альянс» на 2025 рік, встановлено, що позивач забезпечує роботою 1792 осіб.
42. Стосовно зазначених позивачем обставин в позовній заяві, що, на його думку, свідчать про протиправність оскаржуваних дій відповідача, суд зазначає, що в силу п. 2 ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, вони приймаються судом, як додаткова підстава для необхідності забезпечення позову у справі, проте перевірка відповідних доводів на предмет їх обґрунтованості може бути здійснена судом лише під час розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.
44. При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що вжиття судом заходів забезпечення позову жодним чином не вплине на можливість реалізації контролюючим органом його функцій після розгляду справи по суті.
46. Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20).
47. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі №754/5683/22 констатувала, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду із заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.
48. Дотримуючись висновків Великої Палати Верховного Суду, судом вирішуючи питання щодо забезпечення позову, встановлено наявність спору та співмірність обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами, встановлено ризик незабезпечення позову до розгляду спору по суті заявлених вимог.
49. Судом не встановлено умислу на зловживання учасником справи своїми правами, оскільки забезпечення позову у цій справі має на меті зберегти правове становище учасників справи до розгляду по суті судом заявлених позовних вимог.
50. Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.
53. Суд акцентує увагу, що застосовуючи заходи забезпечення позову судом не розглядається питання правомірності заявлених позовних вимог і наявності обставин, як підстав для задоволення позову. У даному випадку судом встановлюється саме існування спору між сторонами та обрано адекватні заходи забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу в законну силу судового рішення в цій справі.
54. Згідно з ч. 6 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
55. Керуючись ст. ст. 150-154, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,
58. Виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.
61. Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження" до 19.12.2028 (включно).
62. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
63. Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Р.З. Голобутовський