Справа № 360/2034/25
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/2034/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 17 жовтня 2025 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , з такими вимогами:

визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди, передбаченої пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату на користь ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000,00 (один мільйон) грн, передбаченої пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що військова служба позивача є безперервною з 29.12.2020 і до теперішнього часу. Також позивач безпосередньо брав участь у бойових діях у районах ведення воєнних (бойових) дій, сукупний термін безпосередньої участі у бойових діях становить понад шість місяців, що відповідає критеріям, визначеним чинною Постановою Кабінету Міністрів України щодо надання статусу учасника бойових дій та підтверджує виконання позивачем усіх необхідних умов для отримання одноразової грошової винагороди.

Позивач зазначає, що виконання ним бойових (спеціальних) завдань протягом понад шести місяців безпосередньої участі у бойових діях підтверджує право ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000,00 грн відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 та роз`яснень Міністерства оборони України від 21.03.2025.

02.09.2025 позивачем подано рапорт від 02.09.2025 за вх. № 1884 разом із додатками, що підтверджують право на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000,00 грн з вимогою здійснити виплату такої винагороди.

25.09.2025 позивачем отримано відповідь військової частини НОМЕР_2 за № 1734, згідно з якою командуванням військової частини відмовлено позивачу у виплаті винагороди із посиланням на обмеження, яких у тексті постанови фактично не існує.

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою суду від 22.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

Кабінет Міністрів України 11.02.2025 прийняв постанову № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі Постанова № 153).

Постанова № 153 набрала чинності 13.02.2025 з дня її офіційного опублікування в газеті «Урядовий кур`єр».

За нормами Постанови № 153 реалізація права особи на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн гривень можлива виключно за умови дотримання встановлених вимог, які мають існувати в сукупності, а саме:

- бути особами рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення;

- бути прийнятою або призваною на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №2102-IX до набрання чинності цією постановою [до 13.02.2025] у віці до 25 років;

- проходити військову службу;

- брати безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (надалі по тексту також - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою (13.02.2025).

Абзац 2 Постанови № 153 містить вичерпний перелік вимог до осіб, яким підлягає виплата одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн гривень.

Однією з обов`язкових умов для набуття права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 1 млн гривень за змістом абзацу 2 Постанови № 153 є те, що особа має бути прийнятою або призваною на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №2102-IX до набрання чинності цією постановою [до 13.02.2025] у віці до 25 років.

23 лютого 2021 року ОСОБА_1 у віці 20 років добровільно уклав контракт про проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 (проходить військову службу (починаючи з строкової військової служби) з 29.12.2020 (наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 29.12.2020).

Згодом 23 березня 2023 року він добровільно уклав контракт про проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , в якій і дотепер проходить військову службу. Станом на 11 лютого 2025 року, дату набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025, ОСОБА_1 проходив (та станом на сьогодні проходить) службу у складі військової частини НОМЕР_1 .

Оскільки ОСОБА_1 уклав контракт на проходження військової служби до набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» від 11.02.2025 № 153, правові підстави для виплати йому одноразової грошової допомоги відсутні, а тому військова частина НОМЕР_2 прийняла рішення про відмову у виплаті такої одноразової грошової допомоги, яку оформила відповіддю від 25.09.2025 за вих. № 1735.

На підставі вищенаведеного, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 по справі № 360/2034/25 у повному обсязі.

Дослідивши матеріали електронної справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_2 від 30.09.2025 № 1761 позивач перебував на строковій військовій службі з 29.12.2020 по 22.02.2021 та перебуває на військовій службі за контрактом з 23.02.2021 по теперішній час, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 29.12.2020 № 268 та котрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 23.02.2021.

З довідки відповідача від 30.09.2025 № 1763 вбачається, що позивач дійсно в період з 24.02.2022 по 31.03.2023, з 15.04.2023 по 06.05.2023, з 15.06.2023 по 01.09.2023, з 14.09.2023 по 14.11.2023, з 27.11.2023 по 17.12.2023, з 07.02.2024 по 19.02.2024, з 05.03.2024 по 05.07.2024, з 26.07.2024 по 13.02.2025 брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, перебуваючи в Донецькій обл., Бахмутському р-ні., Часовоярській міській територіальній громаді, Миколаївській обл., Баштанському р-ні., Березнегуватській селищній громаді, Херсонській обл., Білозерському р-ні, Білозерській селищній об`єднаній територіальній громаді. Всього брав безпосередню участь в бойових діях 924 дні.

Відповідно до довідки від 30.09.2025 № 1762 молодший сержант ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України: у період з 24.02.2022 по 31.03.2023, з 15.04.2023 по 06.05.2023, з 15.06.2023 по 01.09.2023, з 14.09.2023 по 14.11.2023, з 27.11.2023 по 17.12.2023, з 07.02.2024 по 19.02.2024, з 05.03.2024 по 05.07.2024, з 26.07.2024 по 10.07.2025, з 29.07.2025 по теперішній час.

Позивач звернувся до відповідача з рапортом щодо виплати одноразової грошової допомоги за тривалість проходження служби в бойових умовах відповідно до п.4 постанови КМУ №153 від 11.02.2025.

За результатами розгляду вищевказаного рапорту відповідачем прийнято рішення, викладене в листі від 25.09.2025 № 1734, яким ОСОБА_1 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги за тривалість проходження служби у бойових умовах відповідно до п. 4 Постанови КМУ №153 від 11.02.2025, оскільки позивачем підписано перший контракт 23.02.2021 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 24-РС, в період коли не було воєнного стану та до початку повномасштабного вторгнення, а також починаючи з 24.02.2022 позивача не було переатестовано та не присвоєно первинного офіцерського звання офіцерського складу.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, №478/2025 від 14.07.2025, №793/2025 від 20.10.2025 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ).

Частиною 3 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно з частиною 9 статті 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.

Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - Постанова № 153) та затверджено Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану.

Згідно з пунктом 3 Постанови № 153 установлено, що учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.

Відповідно до пункту 4 Постанови № 153 установлено, що особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;

військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);

військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;

військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі позивач перебував на строковій військовій службі з 29.12.2020 по 22.02.2021 та з 23.02.2021 по теперішній час перебуває на військовій службі за контрактом.

Частиною 6 статті 2 Закону № 2232-XII ( в редакції від 05.12.2020, чинній на час призову позивача на військову службу) встановлено види військової служби:

строкова військова служба;

військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

військова служба за контрактом осіб рядового складу;

військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів);

військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Тобто, залежно від виду військової служби, громадяни України призиваються на строкову військову службу чи на військову служби за призивом під час мобілізації або ж приймаються на військову службу за контрактом.

Зі змісту пункту 4 Постанови №153 вбачається, що право на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000 гривень мають особи, які були прийняті або призвані на військову службу під час дії воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 №64 та затвердженого Законом України №2102-IX. Тобто, момент прийняття або призову на військову службу є юридично значущою обставиною, яка визначає коло суб`єктів, на яких поширюється дія відповідної норми.

Таким чином, відсутність у постанові прямої згадки про дату укладення контракту не свідчить про можливість її застосування до військовослужбовців, які розпочали проходження служби до введення воєнного стану, оскільки системне та телеологічне тлумачення пункту 4 Постанови №153 однозначно вказує на те, що законодавець мав на меті встановити спеціальний порядок заохочення саме тих осіб, які вступили на службу в умовах воєнного стану, тобто за підвищеного ризику та навантаження.

Визначальним критерієм для застосування положень пункту 4 є саме факт прийняття або призову на військову службу під час воєнного стану, а не сам по собі факт проходження служби.

Враховуючи, що позивач, як військовослужбовець, станом на 24 лютого 2022 року вже перебував на військовій службі за контрактом положення норм Постанови №153 на нього не поширюються, як наслідок відповідач правомірно відмовив йому у задоволенні рапорту щодо отримання одноразової грошової винагороди в розмірі один мільйон гривень.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позов слід відмовити повністю.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду спдачено судовий збір в розмірі 968,96 грн. При цьому, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пунктів 12, 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Суд роз`яснює позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , фактична адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян