Справа № 260/7065/25
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2025 рокум. Ужгород№ 260/7065/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у спрощеному письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Служби безпеки України в Закарпатській області , в якій просить :

1 . Визнати протиправним дії Управління СБУ в Закарпатській області по відмові в оформленні листом від 26.08.2025 року в підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45,

виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ " Про державний бюджет на 2025 рік відповідно до вимог ст.ст. 43,63 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб"

ст. 9 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"

ПКМУ № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"

із зазначенням в їх змісті відомостей про розміри посадового окладу , окладу за військове звання,

визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2025 року на відповідний тарифний коефіціент згідно з додатками 1,12,13,14 до ПКМУ № 704, а також процентної надбавки за вислугу років

із обовязковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення

та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії із 01.01.2025 року та її подальшої виплати з 01.07.2025 року за посадою, з якої військовослужбовця було звільнено зі служби.

2. Зобовязати Управління СБУ в Закарпатській області підготувати і надіслати до ГУ ПФУ в Закарпатській області довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45,

виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ " Про державний бюджет на 2025 рік відповідно до вимог ст.ст. 43,63 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб"

ст. 9 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"

ПКМУ № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"

із зазначенням в їх змісті відомостей про розміри посадового окладу , окладу за військове звання,

визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2025 року на відповідний тарифний коефіціент згідно з додатками 1,12,13,14 до ПКМУ № 704, а також процентної надбавки за вислугу років

із обовязковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення

та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії із 01.01.2025 року та її подальшої виплати з 01.07.2025 року за посадою, з якої військовослужбовця було звільнено зі служби.

3. Стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим , що на виконання рішення ЗОАС від 25.04.24 року у справі № 260/1442/24 уповноваженим граном - УСБУ в Закарпатській області було підготовлено на адресу ГУ ПФУ в Закарпатській області та надіслано нову Довідку від 12.06.2024 року № 105 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених станом на 01 січня відповідного року., однак станом на 01.01.25 року відповідач відмовляється виготовити довідку.

З урахуванням того, що 18 червня 2025 року визнано протиправним та нечинним пункт 2 ПКМУ № 481 від 12.05.23 року стосовно внесення змін до п.4 ПКМУ від 30.08.2017 року № 704, виникли підстави для перерахунку пенсії позивача з 01 липня 2025 року.

У звязку з вищенаведеним позивач 28.07.25 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив підготувати та надіслати до ГУ ПФУ в Закарпатській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.25 року .відповідно до вимог ст.ст. 43,63 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" ст. 9 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", п. 4 ПКМУ № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із зазначенням в їх змісті відомостей про розміри посадового окладу , окладу за військове звання,визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2025 року на відповідний тарифний коефіціент згідно з додатками 1,12,13,14 до ПКМУ № 704, а також процентної надбавки за вислугу років із обовязковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії із 01.01.2025 року та її подальшої виплати з 01.07.2025 року.

Однак листом від 26.08.2025 року відповідачем відмовлено, мотивуючи тим, що в УСБУ в Закарпатській області правові підстави для підготовки таких довідок, оскільки від пенсійного органу не надішли списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

09 вересня 2025 року ухвалою ЗОАС відкрито спрощене позовне провадження та запропоновано відповідачу надати Відзив на позов та докази, які в нього є.

24 вересня 2025 року відповідачем подано Відзив на позов, в якому викладено заперечення на позов, який мотивовано наступним.

Частина 4 ст. 63 Закону 2262 встановлює, що правовою підставою для перерахунку усіх призначених відповідно до цього Закону пенсій є зміна розміру саме грошового забезпечення і не повязано із зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а форма довідок чітко унормована , а Порядок № 45 не містить жодної правової норми , яка б дозволяла чи встановлювала обовязок відповідача на підставі звернення пенсіонера готувати та подавати до органів ПФУ довідки за формою , визначено Порядком 45., а вимога про внесення до довідки даних , які фактично не відбулися та у розпорядженні відповідача - відсутні.

Також представник відповідача у Відзиві обгрунтовує свою позицію необхідністю застосування п. 24 Порядку № 3-1, а не п. 23., оскільки п. 23 стосується виключно права пенсіонерів на подання документів , які дають право на підвищення пенсій в індивідуально визначених випадках.

Крім того , відповідач звертає увагу, що станом на 01.01.2025 року ПКМУ № 481 не визнавалася незаконною або нечинною.

Також наголошує, що у Постанові КАС ВС від 21.08.25 року у справі № 520/22317/23 зазначено , що рішеннями КСУ підтверджена конституційність повноважень Кабміну щодо реалізації політики у сфері соцзахисту , в тому числі регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги , які фінансуються за рахунок коштів державного бюджету , виходячи з фінансових можливостей держави.

Посилаючись на вищевказане рішення ВС , де зазначено , що із дня набрання чинності ПКМУ 481, а саме з 20 травня 2023 року відсутні підстави нарахування та виплати грошового забезпечення , із застосуванням прожиткового мінімуму на 1 січня календарного року.

Оскільки Постанова № 481 втратила чинність з 18.06.25 року у відповідності до постанови Шостого апеляційного адмінсуду, то станом на 01.01.25 року п. 2 Постанови 481 був чинним і правомірно застосований до спірних правовідносин, а отже рішення № 320/29450/24, яке набрало законної сили 18.06.25 року не впливає на вирішення даної справи, оскільки не має ретроактивної дії.

Крім того, відповідач зауважує, що визнання нормативно-правового акту таким, що втратив чинність, не поновлює діє попереднього акту, а штучно розраховані та значно збільшені від реальних суми не відповідатимуть фактично існуючим розмірам грошового забезпечення, яке виплачується військовослужбовцям на аналогічних посадах, шо може призвести до того, що розміри пенсій будуть перевищувати розмір грошового забезпечення діючих співробітників., що буде порушенням ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", з гідно з якою максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Також відповідач посилається на рішення ВС у справі № 420/26816/21 від.23.02.23 року де зазначено, що на відповідача покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій виключно у разі прийняття КМУ рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення.

30 вересня 2025 року позивачем подано Відповідь на відзив. в якій вважає відзив необгрунтованим, викладені в ньому доводи та міркування не підтверджують законність прийнятого УСБУ в Закарпатській області рішення щодо відмови у підготовці та направленні до Головного управління ПФУ в Закарпатській області нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 за формою, що передбачена Додатком до Порядку № 45 виходячи із розрахункової величини -прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У поданому відзиві не наведено жодної правової аргументації щодо спростування позовних вимог та законних підстав не невиконання відповідачем.

Також позивач зазначає, що наведена УСБУ в Закарпатській області у відзиві аргументація більше захоплює сферу теоретичних міркувань щодо можливостей невиконання позовних вимог, хоча численними Рішеннями та постановами судів різних інстанцій чітко окреслена протиправність дій уповноваженої особи щодо відмови у наданні оновлених довідок у 2023-2025 роках.

28 жовтня 2025 року представником відповідача подано Додаткові пояснення до аргументів і доводів , викладених у Відзиві Управління на позовну заяву, в яких зазначено наступне.

Визнання рішення Київського ОАС від 14.03.25 року по справі № 320/29450/24, яке набрало законної сили 18.06.2025, протиправним та нечинним п. 2 ПКМУ від 12.05.2023 № 481 не породжує юридичних наслідків у контексті заявлених у справі вимог Позивача, оскільки станом на 01.01.25 року відповідні положення зазначеної постанови КМУ були чинними , а вказане судове рішення не має ретроактивної дії.

Крім того , у період з 01.03.2018 року до дати звернення позивача на адресу УСБУ в Закарпатській області із заявою про видачу довідки, КМУ не приймав жодних рішень, що призвели б до збільшення розміру посадових окладів військовослужбовців Управління( та СБУ загалом), а тому відсутні правові підстави для складання запитуваної Позивачем довідки для перерахунку основного розміру пенсії.

Також зазначають , що прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 році не зростав , і залишився на рівні встановленому на 01 січня 2024 року .

Вищевказані висновки кореспондуються і судовою практикою у справах даної категорії:

- Закарпатського ОАС : № 260/4528/25 від 15.08.25 року, № 260/6100/25 від 19.08.25 року; № 260/6740/25 від 26.09.25 року., 260/6737/25 від 15.10.25

- Кіровоградського ОАС : № 340/6291/25 від 07.10.25 року

- Львівського ОАС № 380/14313/25 від 09.10.25 року , 380/14466/25 від 09.10.25

- Харківського ОАС № 520/2030/25 від 09.10.25 року

- Черкаського ОАС № 580/9090/25 від 10.10.25, № 580/9155/25 від 10.10.25, № 580/9092/25 від 13.10.25

- Хмельницького ОАС № 560/13543/25 від 13.10.25 року

-Рівенського ОАС № 460/16738/25 від 14.10.25

- Чернігівського ОАС № 620/9733/23 від 17.10.25, № 620/9321/25 від 17.10.25 року

31 жовтня 2025 року від позивача надійшла Відповідь-заперечення на додаткові пояснення , зазначаючи , що додаткові пояснення є необгрунтованими , а викладені доводи і міркування взагалі не стосуються предмету спору.

Щодо судової практики , то наголошує на рішеннях судів , в яких задоволено аналогічні позовні вимоги . Зокрема: суду № 420/25996/25 від 10.09.2025 року, № 320/942/25 від 04.09.2025року, №520/10245/25 від 26.08.2025р., №420/26295/25, від 03.10.2025р., №420/26508/25, від 03.10.2025р., №420/26300/25, від 03.10.2025р.,№ 420/26305/25, від 03.10.25р., № 420/26304/25, від 03.10.25р.. №420/26241/25, від 03.10.25р., № 460/15019/25, від 30.09.25р., № 320/942/25, від 04.09.25р., № 520/15388/25,від 01.10.25р., № 600/1996/25-а, від 16.07.25р., № 620/6467/25, від 23.07.25р., №620/6013/25, від І0.07.25р.

Відмовляючи Позивачу у наданні оновленої довідки, Відповідачем не взято до уваги вимоги Конституції та інших законів України про те, що закони й інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (не можуть обмежувати права громадян і погіршувати їх матеріальне становище), крім тих випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відпові дальність особи. Разом з цим, у Відзиві наданому заявнику, робляться законодавчо не обгру нтовані й хибні висновки, щодо неможливості надання оновленої довідки, із аргументацією, що Відповідач, начебто діяв в межах чинного законодавства. Таким чином, дії, спрямовані на перспективу обмеження військових пенсіонерів у розмірах очікуваного збільшення пенсій ного забезпечення, яке вони законно заслужили нехтуючи своїм здоров`ям захищаючи інте реси Держави та її народу у різних сферах, є незрозумілим.

Отже, зміна прожиткового мінімуму є розрахунковою величиною для визначення розміру пенсій осіб, звільнених з військової служби і підставою для перерахунку грошо вого забезпечення військовослужбовців, а відмова Відповідача у наданні оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2025 рік для прове дення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.07.2025 року, є протиправною та соціально не справедливою.

Подача УСБУ в Закарпатській області абсолютно не вмотивованого ві дзиву може свідчити лише про намагання Відповідача затягнути час розгляду підтверджених нормами Законів України позовних вимог ОСОБА_1 та безапеляційного відволікання суду від виконання визначених законодавством завдань (ст. 2 КАСУ), а саме щодо «справедливо го, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових від носин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень».

Позивач вважає, що під час звільнення із неї відповідачем з порушенням норм законодавства здійснювалось нарахування та виплату йому одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду за захистом свого права із цим позовом.

15 грудня 2025 року позивачем подана заява про уточнення позовних вимог в частині дати видачі довідки , а саме видача довідки станом на 18.06.25 року.

16 грудня 2025 року представником відповідача подано додаткові пояснення щодо заяви позивача про уточнення позовних вимог, в яких зазначено, що даною заявою позивач фактично змінює предмет позову. Також звертає увагу, що дана вимога не була предметом розгляду в Управлінні, а відповідне рішення з даного приводу по суті такої вимоги Управлінням не приймалося, а тому у цій частині позивач оскаржує дії відповідача, які відповідач не вчиняв , тобто позовні заява в цій частині є передчасною.

Обставини встановлені судом

ОСОБА_1 звільнена з органів Служби безпеки України 30 квітня 2012 року., і з 01.05.12 року їй призначена пенсія у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" , перебуває на обліку в Головному управ лінні Пенсійного фонду України у Закарпатській області .

Оскільки 18 червня 2025 року набуло законної сили рішення Київського окружного адміністра тивного суду від 14.03.2025 року по справі № 320/29450/24. яким визнано протиправним та нечинним пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 року №481 стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», у звязку з чим на її думку у неї відновлено право на перерахунок пенсії, виходячи зі складових грошового забезпечення та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених станом на 1 січня календа рного року.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.04.2024 року у справі № 260/1442/24 /повноваженим органом (Управління СБУ в Закар патській області), було підготовлено та за № 58/21-1759, на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надіслано нову Довідку від 12.06.2024 року № 105 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених станом на 1 січня відповідного року. Однак, Управління СБУ в Закарпатській області відмовляється виготовити довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2025 р. для перерахунку моєї пенсії.

Мотиви на норми права застосовані судом.

Положення статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачають, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою № 704, яка набрала чинності 01.03.2018, затверджені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пункт 4 Постанови № 704 (в редакції до 24.02.2018) встановлює, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Однак, Постановою № 103 до Постанови № 704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 викладений у новій редакції:

"4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Отже, з 01.03.2018 Уряд України запровадив одну розрахункову величину обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установлений законом на 1 січня 2018 року.

Разом із тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18, визнаний протиправним та скасований пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким, зокрема, в пункт 4 Постанови № 704 були внесені зміни.

Відтак, відповідно до редакції пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 Приміток додатку 1 та пункту Примітки додатку 14 до Постанови № 704, розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

З наведеного суд дійшов висновку, що саме з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 - діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін.

Тобто з 29.01.2020 була відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018.

Отже, з 29.01.2020, тобто з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/6453/18 виникають підстави для розрахунку грошового забезпечення з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

12.05.2023 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №481 (далі - Постанова КМУ №481), що набрала законної сили 20.05.2023, якою було скасовано підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесено зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, відповідно до яких установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Тобто, з 20.05.2023 у зв`язку із внесенням постановою КМУ №481 змін до постанови Кабінету Міністрів України, затвердженої постановою КМУ від 21 лютого 2018 року № 103, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14, а не виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на відповідний рік, у цьому випадку станом на 01.01.2023, 01.01.2024.

У межах справи №320/29450/24 оскаржено пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481, яка є нормативно-правовим актом, стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка є нормативно-правовим актом.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 по справі №320/29450/24, яке набрало законної сили відповідно до Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Водночас, з системного аналізу положень КАС України та теорії права є відмінність у правових наслідках «визнання протиправним та скасування» і «визнання протиправним та нечинним» відповідного адміністративного акта.

Так, відповідно до вимог статті 5 КАС України, статті 245 частини 2 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до пункту 10.2 абзаців 3, 4 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття. Визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату ним чинності з моменту набрання відповідним судовим рішенням законної сили або з іншого, визначеного судом моменту.

Таким чином, визнаються протиправними та скасовуються індивідуальні акти, а нормативно-правові акти визнаються протиправними та нечинними. Такі відмінності у правовому регулюванні обумовлені тим, що відповідно до приписів нормативно-правових актів виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів невизначеного кола осіб. Відповідно, скасування нормативно-правового акту впливатиме на права, свободи, інтереси та обов`язки не лише позивача, а й інших осіб, а також поставить під сумнів легітимність дій та рішень, прийнятих на підставі скасованого нормативно-правового акту та може призвести до порушення необхідного балансу між захистом прав позивача та будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів невизначеного кола осіб, які були учасниками правовідносин, у яких застосовано оскаржуваний нормативно-правовий акт; принципу правової визначеності.

У цьому контексті суд звертає увагу, що згідно положень статті 265 частини 2 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року у справі № 320/29450/24, яке набуло законної сили 18 червня 2025 року, не впливає на вирішення даної справи, оскільки не має ретроактивної дії.

На підставі викладеного суд враховує, що станом на 01 січня 2025 року Постанова Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481 була діючою, а отже посадовий оклад позивача та одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби правомірно визначався виходячи з розміру 1762 гривні.

Щодо заяви позивача про уточнення позовних вимог, то суд констатує, що даною заявою позивач фактично змінює предмет позову. Крім того , дана вимога не була предметом розгляду в Управлінні, і відповідне рішення з даного приводу по суті такої вимоги Управлінням не приймалося, а тому у цій частині позивач оскаржує дії відповідача, які відповідач не вчиняв , тобто позовні заява в цій частині є передчасною. і задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Судом враховано судову практику в аналогічних спорах, зокрема ВААС № 260/6100/25. Судова практика, на яку посилається позивач в обгрунтування позовних вимог не є релевантною до даних правовідносин і обставин справи.

Керуючись статтями 6, 9, 72-76, 242 -246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління СБУ в Закарпатській області про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адмінсуду протягом 30 днів.

СуддяЗ.Б.Плеханова