Справа № 120/6869/25
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 грудня 2025 р. Справа № 120/6869/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, з урахуванням заяви про їх уточнення, позивач зазначив, що 14.04.2025 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про виплату грошової допомоги в розмірі 10 пенсій за віком у відповідності до п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснило ГУ ПФУ в Закарпатській області. Рішенням від 21.04.2025 за №79 йому було відмовлено у призначенні відповідного виду грошової допомоги, оскільки на день досягнення пенсійного віку у заявника відсутні 35 років стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 04.07.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.

18.07.2025 від Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема звернуто увагу суду на те, що у спірному випадку дії зобов`язального характеру щодо призначення (перерахунку) позивачу пенсії має бути покладено саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області як орган, який прийняв на думку позивача протиправне рішення (визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення (перерахунок) пенсії).

Також, представник відповідача 1 зазначив, що згідно із цим Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» «ж» ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

З огляду на зазначене у відзиві наголошено, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах норм чинного законодавства України, і, як наслідок не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача зарахувати до стажу періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів «е»-»ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»:

- з 01.09.1980 по 29.02.1984, з 01.09.1987 по 25.06.1993, з 01.09.1996 по 11.08.1998 не є періодом роботи, відповідно до п. «е-ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а являється періодом навчання у вищих/середніх навчальних закладах, що підтверджено записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 22.03.1984 та диплому серії НОМЕР_2 від 01.03.1984;

- з 30.10.1984 по 27.10.1986 не є періодом роботи, відповідно до п «е-ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», даний період військова служба, що підтверджено записами військового квитка серії НОМЕР_3 від 25.10.1984 року;

Крім того, щодо позовних вимог Позивача зарахувати до стажу період роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів «е»-»ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 02.10.2023 по 20.02.2025, звернуто увагу, що по теперішній час (в тому числі, станом на дату досягнення пенсійного віку на 16.01.2025) позивач працює на посаді заступника директора з навчально-тренувальної роботи в комунальному не комерційному підприємстві «Територіальне медичне об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради», що підтверджується записами трудової книжки та довідкою від 18.03.2025 №60.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінетів Міністрів України від 04.11.1993 № 909 не визначено посаду заступника директора з навчально-тренувальної роботи.

Для можливості зарахування до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, для призначення грошової допомоги згідно пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058 періоду з 02.10.2023 необхідно надати уточнюючі документи щодо належності посади заступника директора з навчально-тренувальної роботи до посад лікарів (положення про відділ, посадову інструкцію особи).

28.07.2025 від Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування відзиву відповідач 2 зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку з 17.01.2025 в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Загальний страховий стаж - 43 роки 01 місяць 23 дні, в тому числі стаж роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років - 29 років 02 місяці 23 дні.

За результатами розгляду заяви позивача від 14.04.2025 щодо перерахунку пенсії (виплату грошової допомоги в розмірі 10 пенсій), Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області 21.04.2025 прийнято рішення №79, яким відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1 , оскільки у заявника відсутні 35 років стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років.

Наголошено на тому, що звернення із окремою заявою про виплату грошової допомоги, безвідносно до заяви про призначення пенсії, чинним законодавством не передбачено.

Також зазначено, що грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, виплачується за сукупності наступних умов особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-ІV:

- працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності;

- працювали на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та вийшли на пенсію саме з цих посад;

- мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах;

- якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, до призначення пенсії за віком.

Окремо звернуто увагу на те, що посада заступника директора з навчально-тренувальної роботи, яку по теперішній час обіймає позивач, не визначена переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінетів Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Ухвалою від 19.12.2025 задоволено клопотання позивача про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період з 02.10.2023 по 20.02.2025.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 17.01.2025 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

14.04.2025 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7.1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення у розмірі 10 місячних пенсій.

Зазначена заява за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №79 від 21.04.2025 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні грошової допомоги відповідно до пункту 7.1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення, у зв`язку з тим, що на дату призначення пенсії за віком в травні 2020 року, у позивача був відсутній необхідний стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років (35 років).

У спірному рішенні зазначено, що загальний страховий стаж позивача становить 43 роки 01 місяць 23 дні, в тому числі стаж роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років 29 років 02 місяці 23 дні.

Не погоджуючись таким рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до статті 26 Закону №1058-ІV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Згідно п. е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції на час призначення пенсії), право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Порядком обчислення стажу, що дає право на призначення допомоги та її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 передбачено зарахування до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, періодів роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909.

Згідно з розділом 2 «Охорона здоров`я» цього Переліку право на пенсію за вислугу років мають:

- лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри (лікарі та середній медичний персонал(незалежно від найменування посад));

-аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно-аналітичні лабораторії (фармацевти, асистенти фармацептів (незалежно від найменування посад), лаборанти;

- медико-соціальні експертні комісії, бюро судово-медичної експертизи (лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

Судом встановлено, ОСОБА_1 перебуває на пенсії за віком з 17.01.2025. Згідно спірного рішення, при призначенні пенсії за віком загальний страховий стаж позивача становив 43 роки 01 місяць 23 дні, в тому числі стаж роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років 29 років 02 місяці 23 дні.

При цьому, з пояснень наданих у відзивах відповідачів судом встановлено, що при призначенні позивачу з 17.01.2025 пенсії за віком, до його стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років не зараховано наступні періоди, а саме:

- періоди з 01.09.1980 по 29.02.1984, з 01.09.1987 по 25.06.1993, з 01.09.1996 по 11.08.1998, оскільки, на переконання відповідачів, зазначені періоди не є періодом роботи, відповідно до п. «е-ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а являється періодом навчання у вищих/середніх навчальних закладах, що підтверджено записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 22.03.1984 та диплому серії НОМЕР_2 від 01.03.1984;

- з 30.10.1984 по 27.10.1986 не є періодом роботи, відповідно до п. «е-ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки, на переконання відповідачів, даний період - військова служба, що підтверджено записами військового квитка серії НОМЕР_3 від 25.10.1984.

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивач в період:

- з 01.09.1980 по 29.02.1984 навчався в Могилів-Подільському медичному училищі за спеціальністю "фельдшер". 29.02.1984 закінчив зазначений навчальний заклад з присвоєнням кваліфікації - "фельдшер" , що підтверджується Дипломом серії НОМЕР_2 (а.с. 11);

- з 01.09.1987 по 25.06.1993 навчався в Вінницькому медичному інституті ім. М.І. Пирогова за спеціальністю "лікувальна справа". 25.06.1993 закінчив зазначений навчальний заклад з присвоєнням кваліфікації - "лікар", що підтверджується Дипломом серії НОМЕР_4 (а.с. 12);

- з 01.09.1996 по 11.08.1998 проходив підготовку в клінічній ординатурі при кафедрі соціальної медицини та організації охорони здоров`я Вінницького державного медичного університету ім. М.І. Пирогова за спеціалізацією "соціальна медицина та охорона здоров`я", що підтверджується Посвідченням за реєстраційним №811 від 11.08.1998 (а.с. 13).

Крім того, згідно наявного в матеріалах справи Військового квитка серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 в період з 30.10.1984 по 27.10.1986 проходив військову службу в лавах радянської армії. Згідно пункту 27 "Найменування військово-облікової спеціальності і посадової кваліфікації" військового квитка позивач значився як "Сан. Інструктор молодших медичних спеціалістів".

З урахуванням заявлених позивачем позовних вимог (з урахуванням заяви від 30.06.2025 про їх уточнення), а також наданих відповідачами пояснень суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В силу вимог пунктів "в", "д" частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується також:

- військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;

- навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно підпункту "г" пункту 1 Положення про порядок зарахування стажу для призначення пенсій за вислугу років працівникам освіти та охорони здоров`я, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року №1397 - учителям, лікарям і іншим працівникам освіти та охорони здоров`я до стажу роботи за спеціальністю, зараховується служба в збройних силах СРСР.

Виходячи з вимог ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також вимог Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 за №909, суд зауважує, що військова служба та час навчання і проходження клінічної ординатури зараховується до стажу роботи за вислугою років.

Таким чином, позивач з урахуванням роботи на вказаних посадах мав достатній спеціальний страховий стаж на відповідних посадах більше 35 років, тобто умова щодо страхового стажу дотримана.

Також, до звернення за призначенням пенсії за віком, пенсія на іншій підставі, державна допомога йому не призначалась.

З урахуванням зазначених правових норм та встановлених судом обставин, страховий стаж позивача складає понад 35 років станом на час призначення пенсії вперше, що дає йому право, у відповідності до положень п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Таким чином, відмова у нарахуванні грошової допомоги, що передбачена п. 7-1 розд. XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправною.

При цьому, варто зазначити, що відповідно до пункту 4.10 зазначеного Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, обов`язок виплати грошової допомоги у відповідності до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV, покладений на територіальний орган Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонера.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області є органом, де ОСОБА_1 перебуває на обліку та повинно нарахувати та виплатити спірну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Виплата одноразової грошової допомоги при виході на пенсію є заохоченням особи, яка 35 років /для чоловіка/ відпрацював в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з метою належного захисту порушених прав позивачки, суд вважає, що належним та достатнім способом захисту буде визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову в перерахунку пенсії №79 від 21.04.2025, яким позивачу було відмовлено у виплаті грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до спеціального стажу, що дає право на отримання такої грошової допомоги періодів роботи з 01.09.1980 по 29.02.1984, з 16.03.1984 по 19.10.1984, з 30.10.1984 по 27.10.1986, з 01.09.1987 по 25.06.1993, з 01.09.1996 по 11.08.1998.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що суб`єктами владних повноважень в ході судового розгляду не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятого ним рішення, не спростовано доводи позивача.

Відповідно до ч. 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у перерахунку пенсії від 21.04.2025 №79.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до спеціального стажу, що дає право на отримання такої грошової допомоги періодів роботи з 01.09.1980 по 29.02.1984, з 16.03.1984 по 19.10.1984, з 30.10.1984 по 27.10.1986, з 01.09.1987 по 25.06.1993, з 01.09.1996 по 11.08.1998.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, )

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області (площа Народна, 4, м. Ужгород, 88000, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна