Справа № 140/8904/25
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

17 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/8904/25
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні з власної ініціативи питання про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо не здійснення підготовки та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.01.2024 та на 18.06.2025, відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ), положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704), щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704 та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку та виплати основного розміру пенсії;

зобов`язання підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024 та на 18.06.2025, відповідно до вимог статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ, положень Постанови №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704 та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку та виплати основного розміру пенсії.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.20).

27.10.2025 позивач подав клопотання про залишення позовних вимог в частині надання довідки станом на 01.01.2024 без розгляду.

15.12.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив прийняти рішення, яким задовольнити його позовні вимоги повністю з урахуванням постанови Верховного Суду від 21.10.2025 у справі №60/193/242-а, в якому суд підтвердив право на отримання довідки станом на 01.01.2024.

Провадження у справі за ініціативою суду підлягає зупиненню з огляду на таке.

Так, спір у даній справі виник у зв`язку з відмовою відповідача оформити та направити до органу Пенсійного фонду України довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, визначеного, зокрема станом на 01.01.2024.

Ключовим у цій справі питанням, яке підлягає вирішенню судом, є визначення того, яка саме редакція пункту 4 Постанови №704 підлягає застосуванню під час обчислення розмірів посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням станом на 01.01.2024 - первісна редакція, що передбачала використання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року, чи редакція, змінена Постановою №481, якою визначено фіксовану розрахункову величину - 1762,00 грн.

Правовідносини аналогічні тим, що склалися в цій справі, вже були предметом розгляду у Верховному Суді. Так, Верховний Суд, зокрема, у постановах від 20.10.2025 у справі №600/3516/24-а та від 22.10.2025 у справі №420/3824/25 дійшов висновку, що з урахуванням положень статті 265 КАС України, рішення про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним має виключно пряму (перспективну) дію в часі. Втрата чинності нормативно-правовим актом настає з моменту набрання законної сили відповідним судовим рішенням, яким його визнано протиправним та нечинним, і не поширюється на правовідносини, що виникли та були реалізовані під час його дії. Отже, Постанова №481 вважалася чинною та підлягала застосуванню до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі №320/29450/24 (до 18.06.2025), яким її окремі положення були визнані протиправними та нечинними. Таким чином, із дня набрання чинності Постановою №481 (20.05.2023) та протягом усього періоду її дії (до 18.06.2025) правові підстави для видачі довідок про розмір грошового забезпечення із застосуванням розрахункової величини у вигляді прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року відсутні. Протягом зазначеного періоду визначення посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями здійснювалося виходячи з фіксованої величини 1762,00 грн, передбаченої Постановою № 481.

Водночас з Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 03.12.2025 передано на розгляд судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав справу №520/5814/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії передати на розгляд.

Справу №520/5814/24 передано на розгляд судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду через необхідність відступу від висновків, викладених у постановах від 20.10.2025 у справі № 600/3516/24-а та від 22.10.2025 у справі №420/3824/25, у яких викладено правовий висновок про відсутність підстав для видачі довідок про розмір грошового забезпечення із застосуванням розрахункової величини у вигляді прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024.

Правовідносини у справі №520/5814/24 та у справі №140/8904/25 є подібними та формування відповідних позицій Верховним Судом може вплинути на наслідки розгляду цієї справи.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

З огляду на викладене та з метою правильного і однакового застосування положень законодавства при вирішенні спору суд дійшов висновку, що провадження у справі №140/8904/25 необхідно зупинити до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав в адміністративній справі №520/5814/24.

Щодо посилання позивача у заяві від 15.12.2025 на те, що Верховний Суд у постанові від 21.10.2025 у справі №600/193/24-а підтвердив його право на отримання довідки станом на 01.01.2024, суд зазначає наступне.

Так, у разі наявності неоднозначної або різної судової практики щодо застосування одних і тих самих норм матеріального чи процесуального права, суд, вирішуючи спір, зобов`язаний керуватися актуальною (останньою за часом) правовою позицією, а також надавати пріоритетне значення правовим висновкам Верховного Суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для врахування судами нижчих інстанцій.

При цьому, у справах адміністративної юрисдикції, що стосуються реалізації, обмеження або захисту соціальних прав, пріоритетне значення має практика Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, оскільки саме цій палаті відповідно до внутрішнього розподілу повноважень Верховного Суду доручено формування єдиної та сталої правозастосовної практики у зазначеній категорії спорів.

Отже, у випадку, коли існують різні або суперечливі підходи судів першої чи апеляційної інстанцій або наявні кілька правових позицій Верховного Суду, ухвалених у різний час, суд повинен застосовувати саме останню за часом правову позицію Верховного Суду, сформульовану Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, як таку, що має найвищу юридичну силу та пріоритет у забезпеченні єдності судової практики.

Такий підхід відповідає принципам правової визначеності, верховенства права та передбачуваності судового рішення, а також забезпечує ефективний судовий захист прав і свобод особи, гарантований статтею 55 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 236, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі №140/8904/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії зупинити до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав в адміністративній справі №520/5814/24.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій