Справа № 140/13011/25
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/13011/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра Стандарт» до Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра Стандарт» (далі ТзОВ «Деметра Стандарт», позивач) звернулося з позовом до Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі Луцький відділ ДВС, відповідач) про визнання протиправною відмови від 05.11.2025 у проведенні державної реєстрації припинення обтяження речових прав (нерухомого майна) згідно із поданою заявою від 24.10.2025; зобов`язання повторно розглянути заяву від 24.10.2025 та провести державну реєстрацію припинення обтяження речових прав (нерухомого майна): гаража /Є-1/, загальною площею 299,0 кв.м, розташованого за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Звірів, вул. Мисливська,10; конюшні /В-1/, загальною площею 157,1 кв.м., розташованої за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Звірів, вул. Мисливська,12; контори господарства /А-2/, загальною площею 225,7 кв.м, розташованої за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Звірів, вул. Мисливська,12; господарської будівлі 2 (бійня)/Е-1/, загальною площею 64,2 кв.м., розташованої за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Звірів, вул. Мисливська, 12; господарської будівлі 3 /Г-1/, загальною площею 72,8 кв.м., розташованої за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Звірів, вул. Мисливська,12; господарської будівлі 1 (для техніки) /Ж-1/, загальною площею 196,8 кв.м, розташованої за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Звірів, вул. Мисливська,12; будинку єгеря /Б-2/, загальною площею 63,7 кв.м, розташованого за адресою: Волинська область, Луцький р-н, с. Звірів, вул.Мисливська,12; приміщення бані /Д-1/, загальною площею 52,6 кв.м., розташованої за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Звірів, вул. Мисливська,10; будинку мисливця /А-2/, загальною площею 461,1 кв.м, розташованого за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Звірів, вул. Мисливська,10, власником яких є ТзОВ «Деметра Стандарт», у зв`язку з припиненням дії арешту майна в силу прямої вказівки частини четвертої статті 132 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України) після закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466 від 09.08.2023 на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України.

Позов обґрунтований тим, що ТзОВ «Деметра Стандарт» є власником ряду об`єктів нерухомого майна, розташованих у с. Звірів Луцького району Волинської області. 27.12.2023 державним реєстратором Луцького відділу ДВС Паламарчук Х.О. проведено державну реєстрацію обтяження речових прав на вказане вище нерухоме майно (арешт нерухомого майна) на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466 від 09.08.2023, про арешт майна. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.04.2025 скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.12.2023 (справа №463/11669/23), у кримінальному провадженні №0000466, на майно ТзОВ «Деметра Стандарт», а саме: об`єкти нерухомості в частині заборони володіння та користування вказаним нерухомим майном. 09.10.2025 старшим слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань Лазорчиком І.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466 від 09.08.2023 на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України.

Представник позивача, адвокат Гуріна Л.В., зазначила, що 24.10.2025 в інтересах ТзОВ «Деметра Стандарт» подала до Луцького відділу ДВС заяву із проханням провести державну реєстрацію припинення обтяження речових прав на вказане нерухоме майно, власником якого є ТзОВ «Деметра Стандарт», у зв`язку з припиненням дії арешту майна в силу прямої вказівки частини четвертої статті 132 КПК України після закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466 від 09.08.2023 на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України. Однак відповідач листом від 05.11.2025, покликаючись на частину четверту статті 59 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII), відмовив у задоволенні заяви з мотивів відсутності підстав для зняття арешту.

Таку відмову позивав вважає протиправною, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами, визначеними Розділом 2 Глави 11 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 строк розгляду справи №140/13011/25 продовжено на двадцять днів.

Відповідач відзив на позов не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, які закріплені у статті 129 Конституції України та статті 9 КАС України, судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених КАС України для висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів. Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи позову, суд встановив такі обставини.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.12.2023 у справі №463/11669/23 (кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466 від 09.08.2023) накладено арешт на майно, а саме об`єкти нерухомості: гараж /Є-1/, загальною площею 299,0 кв.м, розташований за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Звірів, вул. Мисливська,10; конюшня /В-1/, загальною площею 157,1 кв.м., розташованний за адресою: АДРЕСА_1 ; контора господарства /А-2/, загальною площею 225,7 кв.м, розташований за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Звірів, вул. Мисливська,12; господарської будівлі 2 (бійня)/Е-1/, загальною площею 64,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; господарська будівля 3 /Г-1/, загальною площею 72,8 кв.м., розташований за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Звірів, вул. Мисливська,12; господарська будівля 1 (для техніки) /Ж-1/, загальною площею 196,8 кв.м, розташований за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Звірів, вул. Мисливська,12; будинок єгеря /Б-2/, загальною площею 63,7 кв.м, розташований за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Звірів, вул. Мисливська,12; приміщення бані /Д-1/, загальною площею 52,6 кв.м., розташований за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Звірів, вул. Мисливська,10; будинок мисливця /А-2/, загальною площею 461,1 кв.м, розташований за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Звірів, вул. Мисливська,10, які перебувають у власності ТОВ «Деметра Стандарт», код ЄДОПОУ 43997403, шляхом заборони володіння, розпорядження, користування, та зміни характеристик, в.т.ч. проведення будівельних робіт з метою забезпечення схронності (а.с.14 зворот-18 зворот).

Право власності ТзОВ «Деметра Стандарт» на вказані вище об`єкти нерухомості підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №394469117 від 11.09.2024 (а.с.10-14).

На виконання вимог ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.12.2023 у справі №463/11669/23, Луцьким відділом державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №736862237 щодо забезпечення накладення арешту на вказані вище об`єкти нерухомості (а.с.62-63).

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.04.2025 у справі №761/6621/25 (кримінальне провадження №0000466) скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.12.2023, справа №463/11669/23, у кримінальному провадженні №0000466, на майно ТОВ «Деметра Стандарт», , а саме об`єкти нерухомості в частині заборони володіння та користування вказаним майном (а.с.19).

Постановою старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань І. Лазорчика від 09.10.2025 закрито кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466 від 09.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (а.с.19 зворот-22).

24.10.2025 представник ТзОВ «Деметра Стандарт» звернулася до Луцького відділу ДВС із заявою про проведення державної реєстрації припинення обтяження речових прав (а.с.7-8).

Луцький відділ ДВС листом від 05.11.2025 №143322 повідомив представника позивача, що відповідно до ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 17.04.2025, справа №761/6621/25, провадження №1-кс/761/5013/2025 скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.12.2023, справа №463/11669/23, у кримінальному провадженні №0000466, на майно ТОВ «Деметра Стандарт», , а саме об`єкти нерухомості в частині заборони володіння та користування вказаним майном. В іншій частині клопотання залишено без задоволення.

Згідно з частиною четвертою статті 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема: отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.

У всіх інших випадках може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи викладене та відповідно до норм чинного законодавства, підстав для зняття арешту з зазначено у заяві майна немає (а.с.24).

Позивач, вважаючи відмову відповідача у проведенні державної реєстрації припинення обтяження речових прав (нерухомого майна) протиправною, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приписами частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII).

Заходи примусового виконання рішень визначені статтею 10 Закону №1404-VIII.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Процедура накладення арешту на майно боржника врегульована статтею 56 Закону №1404-VIII.

Згідно з частинами першою-другою вказаної статті, визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України від 01.07.2004 №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон №1952-ІV)

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації прав підлягають обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, зокрема арешт (пункт 4 частини першої статті 4 Закону №1952-ІV).

За обставин цієї справи, у межах виконавчого провадження №73686237 постановою державного виконавця Луцького відділу ДВС від 27.12.2023 накладено арешт на вище вказане майно божника (ТзОВ «Деметра Стандарт») (а.с.59).

Підставою для внесення відомостей про арешт майна (об`єктів нерухомості) позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слугувало рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, які винесені в рамках примусового виконання ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.12.2023, справа №463/11669/23.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями абзацу другого частини першої статті 174 КПК України встановлено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до частини третьої статті 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Частиною четвертою статті 132 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.04.2024 у справі №554/2506/22 визначено, що приписи частини четвертої статті 132 КПК України є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями частини першої статті 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи частини четвертої статті 132 КПК України вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

За приписами частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вже зазначалося, постановою старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань І. Лазорчика від 09.10.2025 закрито кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466 від 09.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191, частиною другою статті 364 КК України, на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України.

Таким чином, оскільки кримінальне провадження №0000466 є закритим, на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України, то з цього часу припинила дію ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.12.2023 у справі №463/11669/23 про арешт майна в межах кримінального провадження №0000466, наслідком чого є скасування арешту майна.

Враховуючи наведене, у разі припинення дії арешту майна у зв`язку із закриттям кримінального провадження підставою для державної реєстрації припинення обтяження речового права буде постанова про закриття кримінального провадження.

Відтак, посилання відповідача на відсутність підстав для зняття арешту з належного позивачу нерухомого майна згідно із поданою заявою від 24.10.2025 є безпідставним, оскільки позивач просить провести державну реєстрацію припинення обтяжень речових прав на належне йому нерухоме майно у зв`язку з припиненням дії арешту майна в силу прямої вказівки частини четвертої статті 132 КПК України після закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466 від 09.08.2023 на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України.

У даному випадку підставою для державної реєстрації припинення обтяження речового права (нерухомого майна) є постанова про закриття кримінального провадження, яка була надана відповідачу у додатках до заяви від 24.10.2025.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

При цьому варто зазначити, що суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішень/ вчинення дій має враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Однак, як встановлено судом, та вбачається із матеріалів справи, відповідачем при розгляді заяви позивача від 24.10.2025 та доданих до неї документів, зазначених вище принципів дотримано не було, та обрано найбільш несприятливий для позивача спосіб вирішення ситуації шляхом відмови у проведенні державної реєстрації припинення обтяження речових прав (нерухомого майна), тому такі дії є протиправними.

Виходячи з встановлених фактичних обставин справи, враховуючи норми чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, суд, з урахуванням наданих статтею 245 КАС України повноважень, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у проведенні державної реєстрації припинення обтяження речових прав (нерухомого майна) згідно із поданою заявою від 24.10.2025 та зобов`язання Луцький відділ ДВС повторно розглянути заяву ТзОВ «Деметра Стандарт» від 24.10.2025 з урахування висновків суду.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач сплатив судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 05.11.2025 №185 (а.с.5), випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с.68).

Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1614,94 грн.

Поряд з тим, на думку суду, відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, як про це просить позивач.

Пунктом 4-1 частини шостої статті 246 КАС України передбачено, що у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про здійснення судового контролю, передбаченого частинами п`ятою, шостою статті 382 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 382 КАС України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання. Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами. На час вирішення розглядуваного спору відсутні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення.

Окремо необхідно зауважити, що встановлення судового контролю може мати місце також і на стадії виконання судового рішення за заявою сторони, на користь якої таке рішення ухвалене.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 271, 272, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра Стандарт» (44501, Волинська область, Луцький район, село Звірів, вулиця Мисливська, 10, ідентифікаційний код юридичної особи 43997403) до Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок 27А, ідентифікаційний код юридичної особи 35041407) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Деметра Стандарт» у проведенні державної реєстрації припинення обтяження речових прав (нерухомого майна) згідно із поданою заявою від 24 жовтня 2025 року.

Зобов`язати Луцький відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра Стандарт» від 24 жовтня 2025 року з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра Стандарт» за рахунок бюджетних асигнувань Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України судові витрати у сумі 1614,94 грн (одна тисяча шістсот чотирнадцять грн 94 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя В. Л. Шепелюк