Справа № 240/23084/25
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Житомир справа № 240/23084/25

категорія 102000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Леміщак Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Богунського відділу у м. Житомирі Управління державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Богунського відділу у м. Житомирі Управління державної міграційної служби України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Богунського відділу у м. Житомирі Управління державної міграційної служби України в Житомирській області, у видачі ОСОБА_2 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ;

- зобов`язати Богунський відділ у м. Житомирі Управління державної міграційної служби України в Житомирській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 , досягнувши 16-річного віку, подав 27.06.2025 до Богунського відділу у м. Житомирі Управління державної міграційної служби України в Житомирській області заяву про видачу паспорту громадянина України у формі книжечки з можливістю вклеювання фотографії, без жодного електронного носія інформації, для зчитування якої необхідні додаткові пристрої, без зняття біометричної інформації та без знесення відомостей про заявника до Єдиного державного демографічного реєстру. Разом із заявою позивач надав: свідоцтво про народження, дві фотокартки розміром 35х45 мм, паспорт матері та копію свідоцтва про зміну імені (матері). Листом від 09.07.2025 № Л-7/6/1836-25/1836/489-25 відповідач відмовив у видачі паспорту, посилаючись на Закон України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус (далі -Закон). Також вказує, що пунктом 5 частини першої статті 3 Закону визначено, що ідентифікувати - здійснювати комплекс заходів, що дає змогу виконувати пошук за принципом "один до багатьох", зіставляючи дані (параметри) особи, у тому числі біометричні, з інформацією реєстру. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону ідентифікація особи - встановлення особи ляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо. Позивач вважає відмову протиправною, оскільки заява була подана відповідно до встановленої форми, а розгляд заяви в порядку Закону України "Про звернення громадян є незаконним". Відмова обмежує права позивача, зокрема можливість вчиняти правочини та уникнути адміністративної відповідальності за ст. 197 КУпАП. Позивач наполягає, що чинне законодавство дозволяє видачу паспорту у формі книжечки, а вимога судового рішення є необґрунтованою.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву, поданому до суду 21.10.2025, відповідач зазначив, що заява ОСОБА_2 від 27.06.2025 була розглянута відповідно до Закону України Про звернення громадян, а лист від 09.07.2025 № Л-7/6/1836-25/1836/489-25 має інформаційний характер і тому дії відповідача є законними і обґрунтованими. Відповідач підкреслив, що в умовах воєнного стану в Україні в цілях національної безпеки України є безумовне виключне застосування вимог Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус з його механізмами та функціональними можливостями для ідентифікації осіб з наявною про них інформацією. При цьому зазначає, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режим воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних. Таким чином, відповідач вважає, що в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022, видача паспортів у формі книжечки обмежена з міркувань національної безпеки.

Позивач 27.10.2025 подав відповідь на відзив, у якій вказав, що відповідач не спростував суті позовних вимог і зазначає, що розгляд заяви в порядку Закону України "Про звернення громадян" є незаконним. Позивач наголосив, що чинне законодавство не скасовує дії Положення про паспорт громадянина України та тимчасового порядку, які дозволяють видачу паспорту у формі книжечки. Відмова відповідача обмежує права позивача, зокрема, можливість уникнути адміністративної відповідальності та вчиняти правочини.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними статтями 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

27.06.2025 до Богунського відділу у м. Житомирі Управління державної міграційної служби України в Житомирській області звернулися ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 з приводу видачі останньому паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки.

Листом від 09.07.2025 № Л-7/6/1836-25/1836/489-25 Богунський відділ у м. Житомирі Управління державної міграційної служби України в Житомирській області повідомив, що паспорт громадянина України зразка 1994 року не може бути виданий.

Вважаючи відмову відповідача щодо оформлення паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 32 Конституції України закріплено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Статтею 5 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III визначено, що документом, який підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення № 2503-ХІІ).

Згідно з пунктом 1 Положення № 2503-ХІІ паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України від 20.11.2012 № 5492-VI Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус (далі - Закон № 5492-VI) документами, оформлення яких встановлено цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), відповідно до їх функціонального призначення, є документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зокрема, паспорт громадянина України.

За приписами частин першої, другої, четвертої статті 14 Закону № 5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

Як визначено частиною третьою статті 13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

Згідно з частиною першою статті 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Частинами другою-четвертою статті 21 Закону № 5492-VI закріплено, що кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Перелік інформації, яка вноситься до паспорта громадянина України, визначено у частині сьомій статті 21 Закону № 5492-VI, відповідно до якої такий містить, зокрема, унікальний номер запису в Реєстрі; відцифрований образ обличчя особи; відцифрований підпис особи.

Відповідно до частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону № 5492-VI Кабінет Міністрів України постановою від 25.03.2015 № 302 (далі - Постанова № 302) затвердив зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.

Згідно з пунктами 1-3 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою № 302, передбачено, що паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

Разом із тим чинними є також пункти 2, 3 Положення № 2503-ХІІ, якими передбачено, що паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України, після досягнення 16-річного віку. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пункт 5 Положення № 2503-ХІІ містить опис паспортної книжечки, її форми та змісту, а також порядок заповнення.

03.04.2019 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 398 Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302, відповідно до якої пункт 3 Постанови № 302 доповнено абзацом такого змісту: Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу І Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 № 456 (далі - Порядок № 456), цей Тимчасовий порядок визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку. Паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 № 353 Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України.

Підпунктом 1 пункту 3 розділу І Тимчасового порядку № 456 передбачено, що оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи ДМС), зокрема, особі, яка досягла 16-річного віку, - на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України (далі - заява) за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто.

Підпунктом 2 пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 456 визначено, що для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник (далі - заявник) подає, зокрема, рішення суду.

Отже, чинним законодавством України передбачена можливість видачі паспорта громадянина України у формі книжечки на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, а тому твердження відповідача у листі від 07.10.2025 № М-22/6/1820-25/1820/1202-25 про видачу паспорта громадянина України лише у формі картки є безпідставними.

При вирішенні справи суд враховує, що питання права особи на отримання паспорта України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ у зв`язку з ненаданням нею згоди на обробку персональних даних було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі, за результатами розгляду якої 19.09.2018 була винесена постанова у справі № 806/3265/17. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря. Законодавець, приймаючи Закон № 1474-VIII, яким внесено зміни до Закону № 5492-VI, не дотримав вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими і виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України та не допускати жодної дискримінації у залежності від часу виникнення правовідносин з отриманням паспорта громадянина України. Отже, дії відповідача щодо відмови позивачу видати паспорт громадянина України у формі книжечки визнані Великою Палатою Верховного Суду у вказаній зразковій справі протиправними.

У вказаній постанові Великою Палатою Верховного Суду визначено, що ознаками типової справи є:

а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховною Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ;

б) відповідач - територіальні органи ДМС України;

в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховною Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дана справа є типовою.

Частиною 3 статті 291 КАС України передбачено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Так, спірним у вказаній справі стало також питання віку, з якого має видаватися паспорт у формі книжечки з огляду на приписи статті 21 Закону № 5492-VI, якими встановлено обов`язок громадянина України, який досяг чотирнадцятирічного віку, отримати паспорт громадянина України, а приписами Положення № 2503-ХІІ передбачено отримання паспорта з шістнадцятирічного віку. Тимчасовий порядок № 456 також визначає шістнадцятирічний вік для оформлення та видачі паспорта.

Частиною третьою статті 7 КАС України передбачено, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Верховний Суд, вирішуючи спірне питання віку, у справі № 420/4049/20 погодився із висновками судів попередніх інстанцій щодо застосування Закону № 5492-VI, який має вищу юридичну силу, ніж Положення № 2503-ХІІ та Порядок № 456, та вказав на імперативність приписів Закону № 5492-VI, яким встановлено обов`язок кожного громадянина України, який досяг 14-річного віку, отримати паспорт громадянина України. Верховний Суд також акцентує увагу на тому що відповідно до частини першої статті 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Отже, у разі відсутності в особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу може створювати перешкоди у реалізації своїх громадянських прав.

Зазначена правова позиція знайшла своє послідовне відображення також у постановах Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 420/5353/20, від 09.11.2023 у справі № 380/16510/22.

Зважаючи на те, що сформульовані у справах № 420/4049/20, № 420/5353/20 та № 380/16510/22 висновки Верховного Суду є релевантними до обставин цієї справи, суд вважає їх застосовними до спірних правовідносин.

За приписами частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку про задоволення взаємопов`язаних позовних вимог у спосіб прийняття рішення про визнання протиправними дій Богунського відділу у м. Житомирі Управління державної міграційної служби України в Житомирській області щодо відмови в оформленні паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ та зобов`язання оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Богунського відділу у м. Житомирі Управління державної міграційної служби України в Житомирській області (вул. Театральна, 17/20, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10014, ) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Управління державної міграційної служби України в Житомирській області в особі Богунського відділу у м. Житомирі щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 .

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області в особі Богунського відділу у м. Житомирі оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Леміщак

Повний текст складено: 17 грудня 2025 р.

17.12.25