Справа № 520/5312/25
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

17 грудня 2025 р. Справа № 520/5312/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 у справі № 520/5312/25
за позовом ОСОБА_1
до Сахновщинської селищної ради
про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сахновщинської селищної ради (далі також відповідач), в якому просив суд:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Сахновщинської селищної ради про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд винести у справі №520/5312/25 додаткове судове рішення, яким стягнути з Сахновщинської селищної ради на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з наданням позивачу професійної (правничої) допомоги в розмірі 20 000 гривень.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року заяву позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Сахновщинської селищної ради про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 у справі № 520/5312/25 скасоване.

Прийнято постанову, якою заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Сахновщинської селищної ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

03.11.2025 представником ОСОБА_1 подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі щодо судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року у справі № 520/5312/25.

Відповідач правом на висловлення свого ставлення до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі не скористався.

Заява розглядається відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів уважає, що подана заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Тобто суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 листопада 2020 року у справі №520/7431/19, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Водночас при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вказані критерії закріплені у частині п`ятій статті 134 КАС України.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції позивачем надано копії: акта виконаних робіт № 8 від 31.10.2025; детального опису робіт (наданих послуг) від 31.10.2025; рахунку-фактури № 10 від 31.10.2025.

З акта виконаних робіт № 8 від 31.10.2025 та детального опису робіт (наданих послуг) від 31.10.2025 вбачається, що адвокатом надано послуги з правничої допомоги згідно з переліком, наведеним в акті, загальна кількість витраченого часу 8 годин; загальна вартість наданих послуг складає 8 000,00 грн.

Отже, вказаними документами підтверджено, що адвокат Варламов Д. В. надав позивачу послуги з професійної правничої допомоги під час розгляду справи № 520/5312/25 у Другому апеляційному адміністративному суді, такі документи дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх вартість.

Дослідивши подані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає, що підготовка справи до судового розгляду у суді апеляційної інстанції не передбачала збирання значного обсягу доказів; матеріали справи не містять доказів опрацювання та застосування судової практики на стадії апеляційного провадження.

Колегія суддів також звертає увагу, що такий вид правової допомоги як аналіз та опрацювання судової практики з аналогічних відносин на стадії апеляційного провадження не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) у розумінні приписів частини п`ятої статті 134 КАС України та, на думку колегії суддів, не підлягає виділенню в окремий вид наданої послуги, оскільки ці дії мають бути віднесені до складання апеляційної скарги.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, послуги адвоката у суді першої інстанції оцінені адвокатом в 20 000,00 грн та постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року зменшені до 2 000,00 грн.

З приводу наведеної обставини, колегія суддів зауважує, що в будь-якому випадку надання правової допомоги щодо вирішення навіть певної (усієї) сукупності питань у апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом. Первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази. У свою чергу, процедурні питання є типовими, виконання яких потребує більш технічного підходу та не залежить від ціни позову та/або професійного досвіду виконавця.

Отже, враховуючи наведені обставини, а також зміст та обсяг наданих послуг, розмір відшкодування, визначений судом як першої, так і апеляційної інстанції за аналогічні послуги в суді першої інстанції, колегія суддів уважає заявлений позивачем до відшкодування розмір правової допомоги у суді апеляційної інстанції завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Крім того, участь одного адвоката при розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанцій свідчить про його обізнаність з обставинами щодо спірних правовідносин, що, поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання ним послуг в межах їх повторного вивчення.

Вказана позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 520/7431/19.

З огляду на зазначене колегія судів вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу позивача у суді апеляційної інстанції, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача у сумі 1 000,00 грн (2000,00 грн/2).

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 24 листопада 2021 року у справі № 420/1109/20.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача.

Керуючись статтями 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сахновщинської селищної ради () на користь ОСОБА_1 судові витрати на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі в сумі 1 000 (одна тисяча) грн 00 коп.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Русанова В.Б. Жигилій С.П.