Справа № 452/2483/25
Суддя: Пташинський І. А.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/2483/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"12" грудня 2025 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Пташинського І.А.,

за участю секретаря судового засідання Терлецької І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, капрала патрульної поліції Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Бережинського Руслана Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ГУНП у Львівській області, капрала патрульної поліції Самбірського РВП ГУНП у Львівській області

Бережинського Р.В. про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позовна заява мотивована тим, що 06.07.2025 року, поліцейським Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капралом патрульної поліції Бережинським Р.В., було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5151779, згідно якої ОСОБА_1 , 05.07.2025 року о 23 год. 56 хв. в с. Пиняни по вул. Героїв Майдану, 2, Самбірського району Львівської області керував автомобілем марки «Volkswagen Тransporter», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , в темну пору доби з технічною несправністю, а саме: в темну пору доби (в умовах недостатньої видимості) керував ТЗ засобом з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п. 2.9 «в», ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1

ст. 121-3 КУпАП. На підставі зазначеної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1 190 грн. 00 коп.

Позивач із вищезазначеною постановою категорично не погоджується, вважає такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, так як при розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектором не було враховано його заперечень щодо того, що він не керував транспортним засобом, номерний знак підсвічувався, не відібрано письмових пояснень, не встановлено свідків правопорушення, не зазначено, чи здійснювався відеозапис або фотофіксація правопорушення, до постанови не додано відеозапис чи фотофіксація такого правопорушення тощо. До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення. За таких обставин позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, у зв`язку з чим просить скасувати постанову, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, відповідачу запропоновано подати до суду відзив на адміністративний позов.

Позивач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, 11 грудня 2025 року, його представник адвокат

Кіт В.Ю. подав до суду клопотання про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, та просив скасувати постанову серії ЕНА № 5151779 від 06.07.2025 року, а провадження у справі закрити.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції у Львівській області 25.07.2025 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 5151779 від 06.07.2025 року ОСОБА_1 в с. Пиняни, по вул. Героїв Майдану, 2, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в умовах недостатньої видимості з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п.2.9. «в» ПДР України. Однак, вивчивши матеріали даної справи, було встановлено, що екіпаж на службовому автомобілі в складі інспектора ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Лпсик Р.Я. та поліцейського ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капрала поліції Бережинського Р.В., 05.07.2025 року о 23:56 год. патрулюючи с. Пиняни, виявили автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого в умовах недостатньої видимості був неосвітленпй номерний знак, чим було порушено вимоги п. 2.9.в ПДР України. Після зупинки вище вказаного транспортного засобу водієві було повідомлено причину зупинки відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», та на вимогу пред`явити усі відповідні документи згідно п. 2.1 «а,б,г» ПДР України, нащо водій погодився. Даному водію було повідомлено про розгляд адміністративної справи та зачитано ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268, 289, 288, 307, 308, 251, 252 КУпАП. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Копію постанови водій відмовився отримати на місці зупинки. Дану постанову водієві було скеровано поштою. Крім цього, в ході перегляду відео з нагрудних камер поліцейських, встановлено, що жодних протиправних дій зі сторони працівників поліції не виявлено, з тих підстав просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, а справу слухати без участі представника відповідача.

Відповідач - поліцейський Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капрал патрульної поліції Бережинський Р.В. в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив,

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Судом встановлено, що 06 липня 2025 року поліцейським Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капралом патрульної поліції Бережинським Р.В. винесено стосовно ОСОБА_1 постанову, серії ЕНА № 3438602, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 05 липня 2025 року о 23 год. 56 хв. в с. Пиняни по вул. Героїв Майдану, 2, Самбірського району Львівської області,

ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був неосвітлений в темну пору доби, чим порушив п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає, що задній номерний знак був освітлений, зафіксованого факту наявності керування ним автомобілем поліцейськими не має, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод", а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Так, відповідно до ч. 1, 2 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України»

(п. 50- 55 рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Також у справі "Надточій проти України" (рішення від 15.05.2008 р., заява № 7460/03) ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності орган (посадова особа) має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

У відповідності до ч. ч. 1, 4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами, далі Правила)

Розділом 2 Правил передбачені обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Так, згідно п. 2.9 в) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

-не належить цьому засобу;

-не відповідає вимогам стандартів;

-закріплений не в установленому для цього місці;

-закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

-неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Адміністративним правопорушенням, згідно ч. 1 ст. 121-3 КУпАП визнається керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Позивач ОСОБА_1 заперечує факти, викладені у постанові поліцейського, посилаючись на те, що він за кермом автомобіля не перебував, отже вказане правопорушення не вчиняв і жодних вимог ПДР не порушував.

Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапису у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від

28.11.2025 року, яка надбала законної сили вбачається, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за

ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Даною постановою встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06.07.2025 року ОСОБА_1 , 05 липня 2025 року о 23.56 год. у

с. Пиняни по вул. Героїв Майдану Самбірського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» із державним номерним знаком НОМЕР_2 , порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, а саме керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, - різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Підставою складання даного протоколу було те, що у вказаний вище час та годину ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції за те що він керував транспортним засобом у якого не був освітлений номерний знак, у зв`язку з чим була складена оскаржувана постанова.

Також у постанові суду зазначено, що суду не надано жодних фото та відеоматеріалів, або інших доказів за допомогою яких зафіксовано факт самого і безпосереднього керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» із державним номерним знаком НОМЕР_2 05 липня 2025 року о 23.56 год. у с. Пиняни Самбірського району Львівської області, з ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки із переглянутого у суді відеозапису із службового відеореєстратора та портативного відеореєстратора поліцейського, факт перебування за кермом автомобіля водія не зафіксовано.

Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 06 грудня

1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно правовій позиції ВС, викладеній у Постанові від 26.04.2018 у справі

№ 338/855/17 зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено саме на відповідача. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Разом з тим, п. 2) ч. 1 ст. 32 Закон України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Тобто, поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав); у разі, якщо інспектором належним чином не задокументовано факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів є неправомірними.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року

№ 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні

№ 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. (п. 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом МВС від 18.12.2018 №1026).

Також, відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки (розділ ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом МВС від 18.12.2018 №1026).

Разом з тим, представлений відповідачем суду відеодиск із відеозаписом обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не містить доказів на його підтвердження, оскільки факт керування вказаним вище транспортним засобом водієм ОСОБА_1 та порушення ним Правил дорожнього руху не зафіксований.

Інших належних та допустимих доказів по справі відповідачем суду не надано.

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відсутність в матеріалах справи доказу, який би підтвердив факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови (постанова Верховного Суду України від 23.10.2019 у справі №357/10134/17).

Також, факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (постанова ВС від 15.03.2019 №686/11314/17).

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (постанова ВС від 27.06.2019 у справі

№ 560/751/17).

Відповідно до п. 3) ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, постанова про адміністративне правопорушення, серії ЕНА № 5151779 від 06 липня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до ч. 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак з відповідача підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок його бюджетних асигнувань сума сплаченого судового збору у розмірі 605 грн.

60 коп.

Керуючись статтями 77, 94, 139, 241-247, 250-251, 268-272, 286, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, капрала патрульної поліції Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Бережинського Руслана Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову, серії ЕНА № 5151779 від 06 липня 2025 року, винесену поліцейським Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капралом патрульної поліції Бережинським Русланом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в сумі 1 190 гривень.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області сплачений ним судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено копію рішення після його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, юридична адреса: 79000, Львівська область, м. Львів, площа Генерала Григоренка, 3, .

Відповідач: капрал патрульної поліції Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Бережинський Руслан Володимирович, адреса: 81400, м. Самбір, вул. С.Бандери, 4, Львівська область.

Суддя