Справа № 320/6150/20
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року м. Київ справа №320/6150/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 18.06.2020 № 13;

- зобов`язати відповідача з 09.06.2019 здійснити позивачу перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до статті 501 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії), виходячи з 90 % від сум заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Київської області від 03.06.2020 № 21ф-299 без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що при перерахунку пенсії пенсіонерам органів прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Оскільки перерахунок пенсії пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної пенсії, то при визначенні її розміру не може застосовуватись законодавство, яке прийняте після призначення пенсії, крім випадків покращення становища пенсіонера. Отже, відповідач повинен здійснити з 09.06.2019 перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці від 03.06.2020 № 21ф-299, та виплачувати її без обмеження максимальним розміром пенсії з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року відкрите провадження в адміністративній справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 про зміну предмета та підстав позову разом з усіма доданими до неї матеріалами визначено повернути позивачу без розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Харченко С.В. повернуто заявнику разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року відзив на позовну заяву від 04.02.2021 № 1000-0904-7/12554 повернуто Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області без розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року адміністративна справа № 320/6150/20 прийнята до провадження суддею Панченко Н.Д.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 з 17.10.2002 року є пенсіонером органів прокуратури, перебуваю на обліку у Васильківському відділі обслуговування 4адян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України Київської області, є отримувач пенсії за вислугою років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ у розмірі 90%, від розміру місячної заробітної плати, з якої сплачено відповідні страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач зазначає, що на момент призначення пенсії, право на її перерахунок та умови перерахунку у зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати відповідних категорій працівників прокуратури були регламентовані ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції від 05.11.1991 №1789-ХІІ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» (набрала чинності 06.09.2017) внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та встановлено працівникам органів прокуратури нові підвищені розміри посадових окладів і надбавок до посадових окладів за класні чини.

В той же час, Законом України №1774-У111 від 06.12.16 року у Закон України «Про прокуратуру» були внесені зміни і доповнення, згідно з якими заробітна плата прокурорів регулюється лише Законом «Про прокуратуру» і не може визначатися іншими нормативними актами. Одночасно ст.81 встановлені нові, більш високі, розміри посадових окладів та різних надбавок, які включені у систему оплати праці прокурорів.

Тому, позивач вважає, що у нього виникло законне право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій працівників прокуратури.

09.06.2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії, за вислугу років на підставі довідки прокуратури Київської області від 03.06.2020 року за №21 ф-299. Проте, відповідач рішенням, викладеному у листі від 18.06.2020 №13, позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, де зазначив, що ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-V11 втратила чинність 13 грудня 2019 року, після цього ніяких нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам не приймалось.

Рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії вважає протиправним і таким, що грубо порушує його конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення, що стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року N 1789-XII у редакції, чинній до 01 жовтня 2011 року, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 % в від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною дев`ятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року N 1789-XII передбачено, що прокурорам і слідчим, що визнані інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року N 3668-VI у статтю 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року N 1789-XII внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року N 1166-VII у статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року N 1789-XII у частинах другій і п`ятій цифри " 80" замінено цифрами " 70".

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року N 76-VIII у статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року N 1789-XII у частинах другій та п`ятій цифри "70" замінено цифрами " 60".

За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01 січня 2015 року) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01 січня 2015 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.

Водночас 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII, відповідно до Розділу XII Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року N 1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15 грудня 2015 року.

З набранням чинності Законом України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно із частиною двадцятою статті 86 призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Вирішуючи питання щодо визначення норм права, які регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1-зп, від 09 лютого 1999 року N 1-рп/99, від 05 квітня 2001 року N 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року N 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року N 1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.

Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.

Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року N 1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII.

У рішенні Конституційного Суду України від 22 травня 2018 року N 5-р/2018 зазначено, що положення частини першої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.

Суд зазначає, що гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року N 1789-XII відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність.

З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Зазначені висновки суду узгоджуються зі сталою та послідовною судовою практикою Верховного Суду, сформованою під час розгляду аналогічних правовідносин.

Отже, позовні вимоги у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

За змістом статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року N 3668-VI (який набрав чинності 01 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про прокуратуру", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року N 1789-XII, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.

При цьому абзацами першим, другим пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року N 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

На думку суду, положення пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року N 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року N 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року N 1789-XII утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

За таких обставин, суд вважає, що пункт 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року N 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року N 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року N 1789-XII, а з 14 жовтня 2014 року - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII.

Отже, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

За таких обставин, позовні вимоги у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Суд застосовує висновки, сформовані Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 грудня 2021 року у справі №580/5962/20 та Верховним Судом у рішенні від 14 вересня 2020 року у зразковій справі №560/2120/20 та у постановах від 12 січня 2022 року у справі №140/16989/20 та від 07 вересня 2022 року у справі №420/11948/21, від 14 вересня 2022 року у справі №380/7330/21 від 08 березня 2023 року у справі №620/3634/21.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.12.2025.

Суддя Панченко Н.Д.