Справа № 420/7135/25
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/7135/25

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.,

суддів Шляхтицького О.І., Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2025 року у справі №420/7135/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

11 березня 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік у розмірі місячного грошового забезпечення виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік у розмірі місячного грошового забезпечення виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, яка виплачена ОСОБА_1 у грудні 2021 року, протиправно обрахована відповідачем без врахування розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік».

За наслідками розгляду справи Одеським окружним адміністративним судом 27 червня 2025 року прийнято судове рішення, яким позовні ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , в період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року включно грошового забезпечення в тому числі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року нарахування та виплату грошового забезпечення в тому числі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704 з урахуванням раніше виплачених сум.

Задовольняючи позовні вимоги, окружний адміністративний суд виходив з того, що за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року грошове забезпечення позивача має розраховуватись виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного року, а не розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, військовою частиною НОМЕР_1 (далі скаржник) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не є обов`язковою виплатою і виплачується один раз на рік за наявності коштів, в межах затверджених обсягів фонду оплати праці на відповідний бюджетний рік. До того ж, скаржник вказує, що у 2021 році не передбачена виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, а лише в розмірі одного окладу за їх військовим званням згідно до наказу Міністерства оборони України за цей період.

При цьому, як стверджував скаржник, під час вирішення спору суд попередньої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог та розглянув справу за позовними вимогами, які не заявлялися в даній справі. Більше того, позовні вимоги щодо перерахунку грошового забезпечення за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року вже були предметом спору у справі №420/7120/20.

Окрім цього, як зазначав скаржник, позивач звернувся до суду з даним позовом після спливу строку звернення, визначеного приписами статті 233 КЗпП України, при цьому доказів поважності причин пропуску такого строку останнім не надано.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як установлено судом першої інстанції та з`ясовано судовою колегією, що у період з 29.01.2020 року по 27.06.2022 року ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

В період проходження військової служби відповідач виплачував грошове забезпечення позивачу, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня 2018 року, а саме у розмірі 1762 грн. При цьому, у грудні 2021 року позивачу виплачена матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення.

На переконання позивача, у 2021 році нарахування та виплата його грошового забезпечення, зокрема і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік, здійснювалась у меншому розмірі, а саме з урахуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму, визначеного законом станом на 01.01.2018 року, а не на 01 січня відповідного календарного року.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо розрахунку матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 року, а саме у розмірі 1762 грн., а не станом на 01.01.2021 рік, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 року по справі №420/6400/25 роз`єднано та виділено у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Так, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 року по справі №420/7135/25 прийнято та відкрито позовне провадження по адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог, а саме:

«Визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік у розмірі місячного грошового забезпечення виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704.

Зобов`язання військової частини НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704.».

Поряд з тим, як установлено колегією суддів, за наслідками розгляду вище вказаних позовних вимог у справі №420/7135/25 судом першої інстанції ухвалено судове рішення, яким:

«Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , в період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року включно, грошового забезпечення в тому числі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704.».

Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі № 420/7135/25, в межах даної справи не були предметом розгляду позовні вимоги про:

«Визнання протиправної бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , в період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року включно грошового забезпечення в тому числі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704.».

У свою чергу, предметом спору в межах справи №420/7135/25 є питання правомірності нарахування відповідачем на користь позивача матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік, яка за твердженням останнього виплачена у меншому розмірі.

Разом з цим, як з`ясовано апеляційним судом, мотивувальна частина оскаржуваного рішення суду першої інстанції не містить висновків щодо вирішення позовних вимог про правомірність виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік.

Наведене вище свідчить про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на заявлені позовні вимоги позивача в межах виділених у дане провадження та помилково в мотивувальній і резолютивній частинах судового рішення зробив висновки щодо питання обрахунку відповідачем грошового забезпечення за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року.

Судова колегія зауважує, що позовні вимоги стосовно обрахунку грошового забезпечення за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року вже були предметом спору у справі №420/7120/20, за наслідками розгляду яких прийнято відповідне судове рішення.

Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у справі № 420/7120/25, зокрема:

«Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року нарахування та виплату грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704.».

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у справі № 420/7120/25 в означеній вище частині залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що оскаржене судове рішення суперечить вимогам статті 242 КАС України і не відповідає завданню адміністративного судочинства, визначеного статтею 2 цього Кодексу.

Що ж стосується правомірності нарахування та виплати на користь позивача матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік, судова колегія зазначає про таке.

Як визначено пунктами 1 та 7 розділу XXIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 року, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців і входить до його складу. Цей вид грошового забезпечення надається військовослужбовцям у межах асигнувань та у розмірі, що не перевищує розміру місячного грошового забезпечення, за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника). При цьому, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не є обов`язковою виплатою і виплачується один раз на рік за наявності коштів, в межах затверджених обсягів фонду оплати праці на відповідний бюджетний рік.

Як установлено колегією суддів, у період проходження військової служби відповідачем виплачено на користь позивача матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у грудні 2021 року в розмірі 1410 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення.

З цього приводу, скаржник вказував, що у 2021 році виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань передбачена в розмірі одного окладу за військовим званням військовослужбовця згідно до відповідного наказу Міністерства оборони України.

Колегія суддів погоджується з такими доводами скаржника та зазначає, що розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, яке у свою чергу прямо передбачено пунктом 7 розділу XXIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.

Так, пунктом 6 наказу Міністерства оборони України від 12.03.2021 року № 59 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2021 рік» передбачено, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується військовослужбовцям, які отримують грошове забезпечення в розмірі одного окладу за їх військовим званням.

Отже, на підставі вказаного рішення Міністра оборони України встановлено відповідний розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, який підлягав виплаті військовослужбовцям у 2021 році, а саме в розмірі одного окладу за їх військовим званням.

За таких обставин, колегія суддів не вбачається правових підстав для проведення перерахунку матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, як уважає позивач в межах даної справи.

Разом з цим, беручи до уваги неправильне обчислення відповідачем грошового забезпечення позивача у період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року (рішення суду від 30 червня 2025 року у справі № 420/7120/25), зокрема окладу за військовим званням, яке у свою чергу безпосередньо вплинуло на неправильний розрахунок матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік, апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом, колегія суддів зазначає про таке.

У постанові від 11 липня 2024 року № 990/156/23 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що на час виникнення спірних правовідносин діяли норми частини другої статті 233 КЗпП України у редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, а тому право на звернення до суду із цим позовом відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній до 19 липня 2022 року) не обмежене будь-яким строком.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду по справі №560/3797/24 від 19 серпня 2025 року.

З урахуванням викладеного, у даному випадку заявлені позивачем позовні вимоги щодо перерахунку матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік, виплаченої у грудні 2021 року, не обмежуються строком звернення до суду.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

В свою чергу, як визначено підпунктом 1, 4 частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки під час ухвалення судового рішення судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та, в свою чергу, часткового задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2025 року у справі №420/7135/25 скасувати.

Прийняти у справі №420/7135/25 нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік виходячи з розміру одного окладу за військовим званням, який визначається шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік виходячи з розміру одного окладу за військовим званням, який визначається шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.І. Шляхтицький Н.В. Вербицька