Справа № 420/16218/25
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи Український Державний Науково-Дослідний Інститут Медико-Соціальних Проблем Інвалідності Міністерства охорони здоров`я України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи Український Державний Науково-Дослідний Інститут Медико-Соціальних Проблем Інвалідності Міністерства охорони здоров`я України про визнання протиправною бездіяльність Державної установи Український Державний Науково-Дослідний Інститут Медико-Соціальних Проблем Інвалідності Міністерства охорони здоров`я України, яка полягає в нерозгляді скарги ОСОБА_1 на рішення Спеціалізованої фтизіопульмонологічної МСЕК 16.10.2024; зобов`язання Державну установу Український Державний Науково-Дослідний Інститут Медико-Соціальних Проблем Інвалідності Міністерства охорони здоров`я України, розглянути по суті скаргу ОСОБА_1 на рішення Спеціалізованої фтизіопульмонологічної МСЕК 16.10.2024.

Ухвалою суду від 24.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказала, що 16.10.2024 ОСОБА_1 була видана довідка до акта огляду МСЕК (серія 12 ААГ №973175), відповідно до якої в результаті первинного огляду їй було встановлено третю групу інвалідності. Позивач, не погоджуючись із рішенням Спеціалізованої фтизіопульмонолічної МСЕК, подала відповідну скаргу адресовану Державній установі Український Державний Науково-Дослідний Інститут Медико-Соціальних Проблем Інвалідності Міністерства охорони здоров`я України 27.12.2024, яка не була розглянута. Представник позивача, посилаючись на норми діючого законодавства, а також те, що своєчасний розгляд скарги відповідачем на рішення медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) про встановлення групи інвалідності ОСОБА_1 є критично важливим з огляду на особливості правового статусу особи з інвалідністю та характер наслідків від помилкового визначення групи, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

23.09.2025 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову. Як зазначив відповідач, Державна установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» заснований на державній власності, є державною бюджетною неприбутковою установою та належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України. Згідно з пунктами 2, 3 розділу 3 Статуту Відповідача ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 07 січня 2025 року № 48, предметом діяльності Інституту, зокрема є медична практика, видавнича діяльність та інтелектуальна власність, а одним з основних завдань Інституту є й проведення професійного навчання та стажування лікарів. Однак, як вказав відповідач, наприкінці 2024 року, на відповідача був покладений додатковий обсяг функцій та повноважень у зв`язку з рішенням Уряду про проведення державної реформи МСЕК, яке супроводжувалося прийняттям низки нормативно правових актів щодо припинення повноважень, прав та обов`язків МСЕК (зокрема, ЦМСЕК МОЗ) та впровадження нової системи оцінювання повсякденного функціонування особи (з 1 січня 2025 року). Відповідач зазначив, що у зв`язку з припиненням повноважень ЦМСЕК МОЗ всі нерозглянуті скарги, медико експертні справи та матеріали були передані до Центру оцінювання функціонального стану особи (скорочено ЦОФСО) для подальшого розгляду після 01.01.2025 року. Зокрема, до ЦОФСО була передана й справа за скаргою позивачки ОСОБА_1 . Відповідно до Постанови КМУ від 15 листопада 2024 р. №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» встановлення інвалідності повнолітнім особам, здійснення інших повноважень, прав і обов`язків, визначених Положенням про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, здійснюється експертними командами відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою. Отже, як вказав відповідач, розгляд скарг осіб на рішення МСЕК ЦОФСО здійснюється відповідно до положень розділу «Оскарження результатів оцінювання» Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи. Представник відповідача, посилаючись на велике навантаження відповідача, вказав, що скарга ОСОБА_1 зареєстрована та знаходиться на розгляді у відповідача, та буде опрацьована ним у порядку черговості у максимально короткий термін.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

16.10.2024 ОСОБА_1 була видана довідка до акта огляду МСЕК (серія 12 ААГ №973175), відповідно до якої в результаті первинного огляду їй було встановлено третю групу інвалідності.

Позивач, не погоджуючись із рішенням Спеціалізованої фтизіопульмонолічної МСЕК, подала відповідну скаргу, адресовану Державній установі Український Державний Науково-Дослідний Інститут Медико-Соціальних Проблем Інвалідності Міністерства охорони здоров`я України 27.12.2024.

Скарга відповідачем розглянута не була, що підтверджено відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян» (далі - Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (стаття 3 Закону №393/96-ВР).

У відповідності до ст.20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Поряд з цим, п.34 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 р. №83 встановлено, що у разі незгоди оглянутого з рішенням районної, міжрайонної міської медико-соціальної експертної комісії він протягом місяця має право подати про це письмову заяву до республіканської, Кримської, обласної, центральної міської медико-соціальної експертної комісії або до медико-соціальної експертної комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного відділу (управління) охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або відділ (управління) охорони здоров`я в триденний строк з дня одержання заяви надсилають усі наявні документи разом із заявою на розгляд республіканської, Кримської, обласної, центральної міської медико-соціальної експертної комісії, яка не пізніш як через місяць з дня подання заяви проводить переогляд хворого і приймає відповідне рішення.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України « Про покладання прав та обов`язків Центру оцінювання функціонального стану особи» від 03.12.2024 № 2022, відповідно до пункту 7 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, та пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 90), вирішено покласти права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи на державну установу "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (ідентифікаційний код згідно з ).

Згідно п. 7 Наказу №2022 Центру оцінювання функціонального стану особи забезпечити: прийняття медико - експертних справ, скарг та документів, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338; прийняття медико-експертних справ, скарг та документів, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я здійснюється у строки, за умови та з дотриманням вимог, встановлених пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи"; у процесі передачі медико-експертних справ та скарг, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я відображення їх черговості для подальшого розгляду з урахуванням попередньої реєстрації.

Як зазначалось судом, 16.10.2024 ОСОБА_1 була видана довідка до акта огляду МСЕК (серія 12 ААГ №973175), відповідно до якої в результаті первинного огляду їй було встановлено третю групу інвалідності.

Позивач, не погоджуючись із рішенням Спеціалізованої фтизіопульмонолічної МСЕК, подала відповідну скаргу, адресовану Державній установі Український Державний Науково-Дослідний Інститут Медико-Соціальних Проблем Інвалідності Міністерства охорони здоров`я України 27.12.2024.

Як зазначалось позивачем та підтверджено відповідачем у відзиві на позовну заяву, скарга відповідачем розглянута не була.

Жодних доказів розгляду скаргу чи повідомлення заявника про необхідність збільшення терміну для розгляду скарги, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, порушення права позивача на розгляд скарги, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльність Державної установи Український Державний Науково-Дослідний Інститут Медико-Соціальних Проблем Інвалідності Міністерства охорони здоров`я України, яка полягає в нерозгляді скарги ОСОБА_1 на рішення Спеціалізованої фтизіопульмонологічної МСЕК 16.10.2024; зобов`язання Державну установу Український Державний Науково-Дослідний Інститут Медико-Соціальних Проблем Інвалідності Міністерства охорони здоров`я України, розглянути по суті скаргу ОСОБА_1 на рішення Спеціалізованої фтизіопульмонологічної МСЕК 16.10.2024.

При цьому, під час прийняття рішення у справі суд не приймає до уваги посилання відповідача на велике навантаження, що ускладнює дотримання термінів розгляду скарги, з огляду не те, що вказане не звільняє відповідача від обов`язку розгляду звернення позивача у порядку та строки, визначені діючим законодавством України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов є таким, що підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 968,96грн. сплаченого ним судового збору.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи Український Державний Науково-Дослідний Інститут Медико-Соціальних Проблем Інвалідності Міністерства охорони здоров`я України, яка полягає в нерозгляді скарги ОСОБА_1 на рішення Спеціалізованої фтизіопульмонологічної МСЕК 16.10.2024.

Зобов`язати Державну установу Український Державний Науково-Дослідний Інститут Медико-Соціальних Проблем Інвалідності Міністерства охорони здоров`я України розглянути по суті скаргу ОСОБА_1 на рішення Спеціалізованої фтизіопульмонологічної МСЕК 16.10.2024.

Стягнути з Державної установи Український Державний Науково-Дослідний Інститут Медико-Соціальних Проблем Інвалідності Міністерства охорони здоров`я України (код ЄДРПОУ 03191673, м.Дніпро, пров. Феодосія Макаревського 1-А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра