Справа № 260/9857/25
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

18 грудня 2025 рокум. Ужгород№ 260/9857/25
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В. розглянувши матеріали позовної заяви Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, 14, ) до Комунального підприємства «Благоустрій громади» Довжанської сільської ради (90154, Закарпатська область, Хустський район, с. Довге, вул. Велика, 7, ) про стягнення адміністративно- господарських санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2025 року Закарпатське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулося до суду з позовною заявою до Комунального підприємства «Благоустрій громади» Довжанської сільської ради, якою просить стягнути з Комунального підприємства «Благоустрій громади» Довжанської сільської ради (вул. 90154 вулиця Велика, буд. 7, с. Довге, Хустський район, 90154, ) на користь Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (м. Ужгород, пл. Ш Петефі,14, ) адміністративно- господарські санкції та пеню за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю в загальній сумі 76 751,23 грн.

09 грудня 2025 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано строк 10 днів для усунення недоліків.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати суду:

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску цього строку або докази того, коли саме позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

15 грудня 2025 року позивачем подано заяву про поновлення процесуального строку, в якій зазначає, що Відділенням Фонду 09.09.2025 року було подано позовну заяву до КП ««БЛАГОУСТРІЙ ГРОМАДИ» ДОВЖАНСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ, яку судом повернено позивачу без розгляду у зв`язку з несплатою судового збору. Для реалізації повноважень Фонду передбачено відповідний обсяг фінансування за рахунок бюджетних коштів. Проте, у зв`язку з воєнним станом в державі, має місце значний дефіцит державного бюджету, що зумовлює недостатність коштів для сплати судового збору Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю, попри те, що Фонд зобов`язаний виконувати вищезазначені функції. Разом з тим, лише змінами до розпису Державного бюджету на 2025 рік від 25.11.2025 року відділенню Фонду надано додаткові кошти у розмірі 136 646 грн для сплати судового збору. Таким чином пропуск строків звернення до адміністративного суду стався не з вини відділення Фонду, а з об`єктивних причин нестачі коштів, незалежних від відділення Фонду.

Розглянувши заяву позивача про поновлення процесуального строку, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими закон.

Частиною дев`ятою статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 №875-XII (далі - Закон №875-XII) передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю.

Частиною четвертою статті 20 Закону №875-XII передбачено, що адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. Позови про стягнення адміністративно-господарських санкцій і пені пред`являються протягом шести місяців після закінчення строку для самостійної сплати, встановленого частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до пункту 4 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 № 70, порушення строків сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи із розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Пеня на пеню не нараховується.

Нарахування пені відділеннями Фонду здійснюється з 16 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, по день сплати включно.

Враховуючи викладене, обчислення строку звернення з цим позовом розпочалося з дня виникнення підстав, що дають позивачу право на його пред`явлення, тобто з 16 квітня 2025 року.

Разом з тим, позов пред`явлено 04 грудня 2025 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

У заяві про поновлення пропущеного строку позивач, як на підставу поважності пропуску строку звернення до суду, вказує про відсутність відповідного бюджетного фінансування для сплати судового збору. Вважає, що вказана причина пропуску строку звернення до суду з цим позовом є поважною, у зв`язку з чим просить його поновити.

Однак, твердження позивача щодо неможливості вчасного звернення із даним позовом з причин відсутності фінансування суд оцінює критично, оскільки відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку реалізовувати право на звернення до суду та не може бути безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду.

Суд звертає увагу, що строк звернення до суду з даним позовом закінчився, доказів неможливості звернення до суду у належні строки суду не надано.

В пункті 52 Постанови Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22 зазначено, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом.

Сукупність наведених обставин дає суду підстави для висновку, що порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом не було зумовлене об`єктивними непереборними обставинами, а залежало виключно від волі та поведінки безпосередньо позивача. Отже зазначені позивачем в заяві про поновлення строку звернення до суду причини не є поважними та не можуть бути підставою для задоволення такої заяви.

Крім того, суд враховує, що у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «...особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

У ситуації з пропуском строків державними органами, поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів».

Таким чином, відсутність/недостатність бюджетного фінансування не є підставою для поновлення суб`єкту владних повноважень строку на звернення до суду.

Позивач також за змістом заяви зазначив, що ним подану 09 вересня 2025 року позовну заяву до Комунального підприємства «Благоустрій громади» Довжанської сільської ради було повернуто без розгляду, у зв`язку із несплатою судового збору.

Однак, вказану ухвалу суду представник позивача в апеляційному порядку не оскаржував та звернувся повторно із даним позовом до суду, долучивши клопотання про поновлення строку для звернення до суду.

У постанові від 02 жовтня 2025 року у справі № 990/376/24 Велика Палата Верховного Суду наголосила, що судове провадження, що закінчилося залишенням позову без розгляду, не перериває і не зупиняє встановленого статтею 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду, тому цю обставину суд має оцінювати у контексті причини залишення позову без розгляду та наступної процесуальної поведінки учасника справи, які сукупно мають свідчити про існування об`єктивно непереборних або дійсно істотних обставин, перешкод чи труднощів, що зумовили залишення позову без розгляду та унеможливили своєчасне повторне звернення до суду після цього.

Відповідно до відомостей КП «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що залишення попередньої позовної заяви без розгляду ухвалою суду від 07 жовтня 2025 року (справа № 260/7137/25) було зумовлено неналежною процесуальною поведінкою позивача, а саме не сплатою позивачем судового збору у строк, встановлений судом.

З огляду на наведене, у суду відсутні підстави вважати поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Враховуючи зазначене, суд відмовляє в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду.

Згідно з частиною 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 248, 256, 294 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви позивача про поновлення процесуального строку відмовити.

2. Позовну заяву Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Комунального підприємства «Благоустрій громади» Довжанської сільської ради про стягнення адміністративно- господарських санкцій - повернути позивачеві.

3. Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В.Скраль