Справа № 200/8692/25
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

18 грудня 2025 року Справа №200/8692/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не виплати позивачу пенсії за період з 08.11.2024 по 30.07.2025 у розмірі 206981,00грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити позивачу заборгованість з пенсії за період 08.11.2024 по 30.07.2025 року у розмірі 206981,00 грн. та звернути до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 08.11.2024 рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року по справі №200/8359/24 його позовну заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії було задоволено, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 14 листопада 2024 року № 12 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 листопада 2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до його пільгового стажу на підземних роботах за провідними професіями періоди його роботи з 01.11.2010 року по 06.07.2011 року, з 01.08.2011 року по 28.09.2011 року, з 03.10.2011 року по 22.10.2011 року, з 26.06.2024 року по 30.09.2024 року, а також період навчання з 01.09.2002 року по 01.02.2006 року до пільгового стажу за Списком № 1 з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Позивач зазначив, що на виконання рішення суду було призначено пенсію та розпочато виплату з поточного місяця - з серпня 2025 року. З тих підстав, що заборгованість так і не виплачено, позивач звернувся до ПФУ із зверненням щодо виплати заборгованості по виплаті призначеної йому пенсії. На своє звернення ним отримано лист від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач) від 27.10.2025, в якому зазначається, що на виконання рішення суду від 20.01.2025 по справі №200/8359/24, яке набуло законної сили 12.06.2025, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянуло заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону№1058 та виплату пенсії нараховано на виплатний період з серпня 2025 року. Сума заборгованості нарахована на виконання рішення суду та не виплачена за період з 08.11.2024 по 31.07.2025 з урахуванням фактично виплаченої пенсії склала 206 981 грн. Позивач зауважив, що відповідач є органом, що призначає пенсію за місцем проживання позивача, який здійснює виплату пенсії. В свою чергу, Головне управління ПФУ в Донецькій області не є стороною (відповідачем) у справі № 200/8359/24 і жодних обов`язків, в тому числі щодо виплати пенсії, рішенням суду у справі №200/8359/24 на нього не покладено. З урахуванням обставин позовних вимог позивач зазначив, що предметом спору є саме питання неправомірності та бездіяльності Головного управління ПФУ в Донецькій області, яка полягає у невиплаті йому заборгованості з пенсії, яка виникла за період з 08.11.2024 по 30.07.2025 з урахуванням фактично виплаченої пенсії склала 206 981,00 грн., внаслідок призначення йому пенсії Головним управлінням ПФУ в Харківській області на виконання рішення суду у справі №200/8359/24 в сумі 206 981,00 грн. Тобто, між позивачем та відповідачем виник новий публічно-правовий спір, який не був предметом розгляду у справі №200/8359/24, а тому він потребує розгляду та вирішення судом по суті, відповідачем якого є саме Головне управління ПФУ в Донецькій області. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати вказаної заборгованості з пенсії, що призвело до порушення його конституційних прав на отримання ним пенсії.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за даними електронної пенсійної справи, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.01.2025 по справі № 200/8359/24, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку згідно з частиною 3 статті 114 Закону №1058 з 08.11.2024. Відповідач зауважив, що ознайомившись з позовною заявою вважає, що вона є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а провадження у справі закриттю. Відповідач зазначив, що за матеріалами електронної пенсійної справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією в м. Покровськ як отримувач пенсії за віком, призначеної з 08.11.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.01.2025 №200/8359/24, яке набрало законної сили 12.06.2025. Заборгованість, нарахована на виконання Донецького окружного адміністративного суду від 20.01.2025 № 200/8359/24 за період з 08.11.2024 по 31.07.2025 складала 206981,00 грн., яка нарахована на виконання рішення суду, облікована Головним управлінням в переліку одержувачів виплат на виконання судових рішень, сформованого відповідно до Порядку № 821 (далі - перелік). Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2025 №1152. Відповідно до Порядку № 821 ОСОБА_1 здійснено виплату заборгованості, нарахованої на виконання Рішення суду, в межах виділених бюджетних призначень, у жовтні 2025 року у сумі 187,35 грн та у листопаді 2025 року в сумі 187,35 грн (дата виплати 25) на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ КБ «Приватбанк». Станом на 01.12.2025 залишок заборгованості з пенсії ОСОБА_1 складає 206606,30 грн. Подальша виплата коштів на виконання рішення суду буде проводитись в межах виділених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат відповідно до Порядку № 821. Відповідач звернув увагу на те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин та предметом спору у даній справі є вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити залишок нарахованої але не виплаченої пенсії за період з 08.11.2024 по 30.07.2025 в сумі 206 606,30 грн на користь позивача, нарахованих на виконання рішення суду у справі № 200/8359/24. Відповідач просив у задоволенні позовних вимог позивача до нього відмовити в повному обсязі та закрити провадження у справі №200/8692/25.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.11.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Встановлений відповідачу строк для надання на адресу суду: відзиву на позовну заяву та усіх наявних доказів на підтвердження зазначеного у ньому; довідку в якій зазначити суму наявної заборгованості (період) щодо пенсійних виплат перед позивачем та підстави виникнення такої суми заборгованості, а також підстави відсутності виплати такої заборгованості.

Про відкриття провадження по справі, позивач та відповідач були належним чином повідомлені, про що свідчить наявність у них реєстрації кабінету «електронний суд» відповідно до наявної у них відмітки та відмітки «доставлено» де дата отримання зазначеної ухвали 19.11.2025.

Станом на дату винесення даної ухвали суду, від позивача на адресу суду відповіді на відзив, заперечень або побудь-яких пояснень не надходило.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі №200/8359/24 було вирішено: позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 14 листопада 2024 року № 12 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 листопада 2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до його пільгового стажу на підземних роботах за провідними професіями періоди його роботи з 01.11.2010 року по 06.07.2011 року, з 01.08.2011 року по 28.09.2011 року, з 03.10.2011 року по 22.10.2011 року, з 26.06.2024 року по 30.09.2024 року, а також період навчання з 01.09.2002 року по 01.02.2006 року до пільгового стажу за Списком № 1 з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/8359/24 від 12.06.2025 року постановлено апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 р. у справі №200/8359/24 - залишити без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2025р. у справі №200/8359/24 - залишити без змін.

Отже рішення Донецького окружного адміністративного суду №200/8359/24 набрало законної сили 12 червня 2025 року.

Судом було встановлено, що на звернення позивача, відповідачем було надано відповідь від 27.10.2025 року наступного змісту: - «Ви перебуваєте на обліку в Головному управлінні та отримуєте пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон №1058). Відповідно до частини 2 статті 14, статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання на всій території України. Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань. За даними електронної пенсійної справи в липні 2025 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.01.2025 по справі №200/8359/24, яке набуло законної сили 12.06.2025, Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області повторно розглянуло Вашу заяву про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку згідно з частиною 3 статті 114 Закону №1058 з 08.11.2024 року. Розмір пенсії з 08.11.2024 - 23610.00 грн. Доплата, нарахована на виконання рішення суду, за період з 08.11.2024 по 31.07.2025 з урахуванням фактично виплаченої пенсії склала 206981.00 грн. Фінансування додаткових витрат на виплату підвищеного розміру пенсії здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Нарахована сума доплати за рішенням суду має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань. Виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства (п.п. 20, 24, 29 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України №2456 VI від 8 липня 2010 року). Головним розпорядником коштів, що мають соціальне спрямування, зокрема бюджету Пенсійного фонду України, є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня Пенсійний фонд України. Додатково зазначаємо, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі №640/5248/19 визнано протиправними та не чинними пункти 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду». Отже, виплата коштів на виконання рішення суду здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. Враховуючи зазначене, рішення суду Головним управлінням виконано в повному обсязі відповідно до покладених зобов`язань.».

Позивачу відповідачем було надано довідку про розмір нарахованої та фактично виплаченої пенсії де в графі «розмір пенсії призначений» зазначена сума за період з 11.2024 по 07.2025 року 206 981,00 грн., в графі «розмір пенсії виплачений» - зазначена сума 0,00 грн., тобто суд дійшов висновку, що за період з 11.2024 по 31.07.2025 року перед позивачем утворилась заборгованість з призначеної, але не виплаченої пенсії у сумі 206 981,00 грн.

Відповідач надаючи відзив на позовну заяву зазначив: - «Таким чином, заборгованість з пенсії за період з 08.11.2024 по 31.07.2025 у сумі 206981,00 грн, яка нарахована на виконання Рішення суду, облікована Головним управлінням в переліку одержувачів виплат на виконання судових рішень, сформованого відповідно до Порядку № 821 (далі - перелік). Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2025 №1152. Відповідно до Порядку № 821 ОСОБА_1 здійснено виплату заборгованості, нарахованої на виконання Рішення суду, в межах виділених бюджетних призначень, у жовтні 2025 року у сумі 187,35 грн та у листопаді 2025 року в сумі 187,35 грн (дата виплати 25) на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ КБ «Приватбанк». Станом на 01.12.2025 залишок заборгованості з пенсії ОСОБА_1 складає 206606,30 грн. Подальша виплата коштів на виконання Рішення суду буде проводитись в межах виділених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат відповідно до Порядку № 821.».

Слід зауважити, що у відповідності до приписів ч.1 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 17.11.2025 року надано розрахунок суми боргу з пенсії перед позивачем за період з 08.11.2024 по 31.07.2025 року, який складає 206 606,30 грн. (оскільки 374,70 грн. вже були фактично виплачені позивачу).

Вищенаведеним підтверджується, що наявність боргу з пенсії у розмірі 206 606,30 грн. перед позивачем виникла на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/8359/24.

В свою чергу позивач вірно зазначає у своїй позовній заяві наступне: - «ГУ ПФУ в Донецькій області є органом, що призначає пенсію, за місцем проживання позивача, який здійснює виплату пенсії. ГУ ПФУ в Донецькій області не є стороною (відповідачем) у справі № 200/8359/24 і жодних обов`язків, в тому числі щодо виплати пенсії, рішенням суду у справі №200/8359/24 на нього не покладено.».

Суд погоджується із зазначеним, оскільки дійсно Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не є стороною по справі №200/8359/24 та на нього не покладалось ніяких зобов`язань, але варто зазначити, що у відповідності до приписів п. 4.10. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Отже рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/8359/24 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача від 08 листопада 2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до його пільгового стажу на підземних роботах за провідними професіями періоди його роботи з 01.11.2010 року по 06.07.2011 року, з 01.08.2011 року по 28.09.2011 року, з 03.10.2011 року по 22.10.2011 року, з 26.06.2024 року по 30.09.2024 року, а також період навчання з 01.09.2002 року по 01.02.2006 року до пільгового стажу за Списком № 1 з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Після повторного розгляду заяви позивача від 08.11.2024 року Головним управлінням ПФУ в Харківській області позивачу було призначено пенсію з цієї дати відповідно до покладених зобов`язань та надіслано до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для виплати позивачу пенсії, оскільки останній зареєстрований в Донецькій області, що не заперечується учасниками справи.

Відповідач зазначає у своєму відзиві на позовну заяву: - «Таким чином, заборгованість з пенсії за період з 08.11.2024 по 31.07.2025 у сумі 206981,00 грн, яка нарахована на виконання Рішення суду, облікована Головним управлінням в переліку одержувачів виплат на виконання судових рішень, сформованого відповідно до Порядку № 821 (далі - перелік).».

Тобто, заборгованість з пенсії нарахована у відповідності та на виконання рішення суду по справі №200/8359/24 та облікована саме в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області у сумі 206 606,30 грн.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ст. 381-2 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами Кодексу адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15, від 21.12.2020 року у справі №440/1810/19.

Аналіз предмету позову у справі, яка розглядається, свідчить, що фактичною підставою для звернення до суду із цими позовними вимогами стала незгода позивача із бездіяльністю відповідача у якого обліковується заборгованість із нарахованої але не виплаченої суми пенсії під час виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі № 200/8359/24.

З урахуванням Порядку №22-1, виконання рішення суду по справі №200/8359/24 щодо призначення та виплати пенсії позивачу виглядає наступним чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було призначено позивачу пенсію з 08.11.2024 року з урахуванням висновків суду, в той же час виплата пенсії позивачу з 01.08.2025 року здійснюється виключно Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, оскільки його місце проживання зареєстроване у Донецькій області та сума заборгованості з пенсії за період з 08.11.2024 по 31.07.2025 року обліковується саме у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, яким до речі на виконання Порядку №821 було вже виплачено на погашення заборгованості 374,70 грн.

Отже, у цьому випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм Кодексу адміністративного судочинства України, направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частину третю статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України доповнено абзацом другим згідно із Законом № 4094-IX від 21.11.2024, відповідно до якого невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Крім того, згідно з ч. 9 ст. 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу.

Отже, невиконання рішення суду в частині виплати пенсії (доплати до пенсії) більше двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з відповідача нарахованої суми.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у цій справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15, від 3 квітня 2019 року по справі № 820/4261/18, від 21.12.2020 по справі № 440/1810/19.

Суд роз`яснює, що позивач має право звернутися до суду першої інстанції із заявою (у справі № 200/8359/24) про встановлення судового контролю за виконання судового рішення в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, також має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, у порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, позивач має право звернутися до суду із відповідною заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення (у справі № 200/8359/24) згідно зі ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.2 ст.239 Кодексу адміністративного судочинства України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Суд наголошує, що відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, позивач має право подати клопотання на повернення судового збору сплаченого за подання даного адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 238, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №200/8692/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтями 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 18 грудня 2025 року.

Суддя І.О. Голошивець