Справа № 215/4016/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 грудня 2025 рокуСправа № 215/4016/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до головного спеціаліста сектору прийняття рішень відділу грошових виплат і компенсацій Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Мануйлової Лариси Олександрівни про встановлення наявності компетенції (повноважень), визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

20.05.2025 року до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до головного спеціаліста сектору прийняття рішень відділу грошових виплат і компенсацій Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Мануйлової Лариси Олександрівни, в якій позивач просить суд:

- встановити наявність компетенції (повноважень) головного спеціаліста сектору прийняття рішень відділу грошових виплат і компенсацій Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Мануйлової Лариси Олександрівни при отриманні заяви від 03.01.2025 року вх. С-1-П створювати штучні перешкоди для перерахунку компенсації за надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі відповідно пп. 1 п. 8 Методики обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї, який передбачено ч. 3 ст. 46 Конституції України та зобов`язати виправити помилку в математичних розрахунках.

22.05.2025 року ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області адміністративну справу №215/4016/25 за вказаним позовом передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду виходячи із приписів ст. ст. 20, 29 КАС України.

18.06.2025 року справа №215/4016/25 надійшла на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2025 року зазначена вище справа розподілена та передана судді Пруднику С.В.

Не погоджуючись з ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.05.2025 року ОСОБА_1 подано до суду апеляційну скаргу.

18.06.2025 року справа №215/4016/25 направлена до Третього апеляційного адміністративного суду.

18.09.2025 року постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.05.2025 року про передачу за підсудністю позовної заяви ОСОБА_1 до головного спеціаліста сектору прийняття рішень відділу грошових виплат і компенсацій Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Мануйлової Лариси Олександровича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишено без змін.

16.10.2025 року справа №215/4016/25 надійшла до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду із Третього апеляційного адміністративного суду.

17.10.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято справу №215/4016/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до головного спеціаліста сектору прийняття рішень відділу грошових виплат і компенсацій Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Мануйлової Лариси Олександрівни про встановлення наявності компетенції (повноважень), визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до свого провадження. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Позивачу надано було строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

14.11.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви у справі №215/4016/25 на 5 (п`ять) робочих днів з дня отримання ухвали. Повторно направлено ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 року про залишення без руху. Роз`яснено позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

11.12.2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відкриття провадження після усунення недоліків.

В даній заяві позивач зазначив, що 02.12.2025 року отримав ухвалу суду від 14.11.2025 року. На думку позивача, у справі відсутні процесуальні документи, які свідчать про з`ясування суддею обставин щодо відсутності у ОСОБА_1 відповідних пільг та належного майнового положення і суддя гарантії ст. 46 Конституції України не вважає соціальними, не посилається на доказ, який засвідчує, що судовий збір не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, хибно вважає, що довідка про доходи не засвідчує майновий стан сторони. Позивач вважає, що таке свавілля, нехлюдість судді при захисті соціальних прав в соціальній державі не припустимо. КАСУ не вимагає додатки заяви про звільнення від сплати судового збору. Згідно п. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а це 3028 грн. та він перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, а це 1350 грн., а ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може звільнити від сплати судового збору за умов, якщо розмір судового збору перевищує відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік; або предметом позову є захист соціальних. Суддя використовує процесуальний трюк, хибні мотиви про залишення позову без руху, порушуючи вимоги ст. 5, п. 5 ч. 2 ст. 245, 248 КАСУ, ЗУ «Про судовий збір». Зазначений перелік вимог у ст. 160, ст. 161 КАС України не є вичерпним. Громадянин може обрати й інші вимоги на захист своїх прав, як і суд ч. 2 ст. 5 КАС України. Пунктом 5 ч. 2 ст. 245 КАС України визначено, що повноваженнями суду є встановлення наявності чи відсутності компетенції.

Відтак, у відповідності до ст. ст. 2, 5, 9, 242, 292-326 КАС України, Закону України «Про судовий збір», позивач просить суд звільнити від сплати судового збору у зв`язку із доходами у 2250 грн., які менше рівня прожиткового мінімуму 3028 грн., з захистом соціальних прав ст. 46 Конституції України.

Крім того, в означеній заяві, позивач як у якості додатку 1 зазначив про довідку ДФС про доходи 2250 грн., які менше рівня прожиткового мінімуму 3028 грн.

Також, 11.12.2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді Прудника С.В.

Аргументи означеної заяви зводяться до того, що не можна довіряти судді, який не зважає на повноваження відповідача, не зазначає мотивів відхилення кожного аргументу, викладеного позивачем з посиланням на норми права, не підкорюється ст. 5, 245 КАСУ, вимагає надати незрозумілі докази для встановлення повноважень і ст. 5, 160, 161, 169, 248 КАСУ тлумачить на свій розсуд, що суперечить його точного змісту та не розуміє спосіб захисту і вважає відсутність ненормативного правого акту не спірними обставинами. На переконання позивача, таке свавілля при захисті соціальних прав в соціальній державі не припустимо. У судді завжди не гаразд з доброзичливістю, увагою для встановлення наявності компетенції, штучно створює перешкоди для захисту гарантій ст. 46 Конституції України, тому відмовляється витребувати по своїй ініціативі необхідні докази для повного, всебічного розгляду справи, для того, щоб відмовитися навести лад у судовій системі для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, та саме це доводить про його зацікавленість у кінцевому результаті. Позивач вказує на перевищення влади, службових повноважень, затягнення строку розгляду, особистий інтерес судді для задоволення власних потреб, оскільки суддя використовує хибні мотиви, залишення позову без руху, порушуючи вимоги ст. 5, 248 КАСУ та підстави ст. 6, 7 КАСУ. При цьому, ОСОБА_1 просить зважати на його сумніви про неупередженість, необ`єктивність судді, що не гарантує законність здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду позову. Позивач вважає, що потрібно звернути увагу на особисті переконання та поведінку судді і аргумент, що правосуддя не здійснюється в термін «розумного строку розгляду». На переконання позивача, довіра його до судді відсутня і саме відвід судді сприяв би уникненню сумнівів, щодо неупередженості суду та виконанню принципу верховенства права і правової визначеності та сприяв виконанню завдання судочинства і правової визначеності. Тож, ОСОБА_1 вважає, що саме ці заперечення повинні бути взяті судом до уваги при розгляді заяви про відвід судді. Позивач, посилаючись на ч. ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважає, що суддя вже став на захист відповідача, оскільки не вважає потрібним виконання гарантій існуючих прав людини і таке обмеження не передбачено Законом. На думку позивача, не допустимо свавілля судді в правовій державі.

На підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 36, 39, 40 КАСУ Стояновський В.В. просить відводу судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудника Сергія Володимировича, який має не належну професійну спрямованість, має упередженість, зацікавленість у кінцевому рішенні, не підкорюється п. 4, 5 ч. 1 ст. 5, п. 5 ч. 2 ст. 245, 248 КАСУ, завданню судочинства і принципу правової визначеності і вже став на сторону відповідача.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Прудника С.В. в адміністративній справі №215/4016/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до головного спеціаліста сектору прийняття рішень відділу грошових виплат і компенсацій Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Мануйлової Лариси Олександрівни про встановлення наявності компетенції (повноважень), визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Передано матеріали адміністративної справи №215/4016/25 для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2025 року (суддя Бухтіярова М.М.) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудника Сергія Володимировича в адміністративній справі №215/4016/25 за позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста сектору прийняття рішень відділу грошових виплат і компенсацій Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Мануйлової Лариси Олександрівни про встановлення наявності компетенції (повноважень), визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Щодо клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання до суду позову з огляду на скрутне матеріальне становище, суд вважає заначити наступне.

Частиною першою статті 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Комплексний аналіз указаних законодавчих положень дає підстави для таких висновків.

Звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 133 КАС України та статтею 8 Закону України Про судовий збір, є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Звільнення від сплати судового збору на певній стадії судового процесу не створює пільг щодо його сплати на інших його стадіях чи в інших судових провадженнях.

При цьому, суд вирішуючи питання про звільнення особи від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) обмежений статтею 8 Закону України Про судовий збір, в якій зазначено вичерпний перелік підстав для вказаних процесуальних дій.

Так, клопотання про звільнення від сплати судового збору вмотивоване скрутним матеріальним становищем позивача. На підтвердження своїх доводів, позивач додав копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03.03.2025 року за період з січня 2024 року по грудень 2024 року, в яких загальна сума доходу як нарахованого та випаленого становить 27 344,19 грн.; 5% розміру доходу позивача за період з січня 2024 року по грудень 2024 року, складає 1367,20 грн. (5% від 27 344,19 грн.), що є більше ніж 1211,20 грн.

Також, позивачем на підтвердження свого тяжкого матеріального стану на оборотній стороні позову зазначено про довідку Тернівського УПСЗН м. Кривого Рогу від 28.03.2025 року №1474 щодо отримання ним компенсації за надання соціальних послуг з інвалідністю 1 групи на ОСОБА_2 з січня 2024 року грудень 2024 року на загальну суму 27 000 грн.

Судом встановлено, що 5 відсотків розміру річного доходу позивача за 2024 рік складає 1350 грн., що перевищує розмір судового збору, який необхідно було сплатити позивачу за подання даної позовної заяви до суду.

Тобто, розмір судового збору (1211,20 грн.) не перевищує 5 відсотків розміру доходу позивача за останні 12 місяців, відповідно до довідки, наданої позивачем.

До того ж, на думку суду, зазначені документи не є належними доказами, які підтверджують річний дохід особи та/або скрутне матеріальне становище, оскільки не містять відомостей про можливі доходи, які не оподатковуються страховими внесками (від оренди майна, від реалізації майна, надходження від прав на інтелектуальну власність, від виконання цивільно-правових угод та інше).

Доказів існування у позивача пільг щодо сплати судового збору до заяви додано не було.

З огляду на викладене, суддя не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, а тому клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору не належить задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що викладені в ухвалі суду від 24.06.2024 року недоліки адміністративного позову ОСОБА_1 , які позивачу необхідно усунути, з огляду на положення ст. 160 КАС України, зокрема частини 5 цієї статті, є обов`язковими елементами адміністративного позову, які зазначаються та надаються саме позивачем з метою обґрунтування предмету позову та заявлених у ньому позовних вимог.

Аналіз змісту заяви про відкриття провадження у справі після усунення недоліків, яка була надана позивачем на виконання ухвали суду від 17.10.2025 року, якою позов ОСОБА_1 залишено без руху, свідчить про те, що позивачем у справі не вчинено дій спрямованих на усунення зазначених судом недоліків адміністративного позову, ця заява містить лише тлумачення позивачем норм процесуального законодавства, які на його думку були порушені судом під час вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 року про залишення позовної заяви без руху не виконані, з клопотанням про продовження процесуальних строків для надання часу на усунення недоліків, зазначених в ухвалі, до суду позивач не звернувся.

Суд вважає, що позивачу надано достатньо часу з 17.10.2025 року по 19.12.2025 року на усунення недоліків адміністративного позову, з урахуванням можливого направлення документів засобами поштового зв`язку.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що позивачем вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 року про залишення позовної заяви без руху позивачем станом на 19.12.2025 року не виконані, даний адміністративний позов з доданими до нього додатками підлягає поверненню позивачу.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами та доповненнями), сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Проте, суд не вирішує питання щодо повернення позивачу судового збору, враховуючи, що при зверненні до суду судовий збір ним не було сплачено, що і стало підставою для залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 132, 169, 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до головного спеціаліста сектору прийняття рішень відділу грошових виплат і компенсацій Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Мануйлової Лариси Олександрівни про встановлення наявності компетенції (повноважень), визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направити особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду у випадку, передбаченому п.5 ч. 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С. В. Прудник

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді О.А. Осавуляк

19.12.2025