Справа № 520/14576/25
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 р.Справа № 520/14576/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2025, головуючий суддя І інстанції: Садова М.І., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 29.09.25 по справі № 520/14576/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління національної поліції України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, та поновити на посаді,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області № 654 від 19.05.2025 про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського відділення поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області до капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області у виді суворої догани;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області № 286 о/с від 21.05.2025 про переміщення ОСОБА_1 згідно з пунктом 2 (на рівнозначну посаду, для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) ч.1, ч.8 ст. 65 Закону України Про Національну поліцію на посаду старшого інспектора відділення безпілотних літальних апаратів, радіоелектронної розвідки та радіоелектронної боротьби батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Харківській області, звільнивши його з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 року по справі № 520/14576/25 скасувати, та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 спеціальний жетон №0081250, в органах Національної Поліції з 07.11.2015 є старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області, має звання капітана поліції.

Відповідно до наказу від 14.04.2025 №1070 про призначення та проведення службового розслідування до ГУНП в Харківській області надійшла доповідна записка начальника УГІ ГУНП в Харківській області полковника поліції Тюніна В.О. від 11.04.2025 №817/119-15/01-2025.

Відповідно до вказаної доповідної записки 09.04.2025 до УГІ ГУНП в Харківській області надійшла інформація про те, що цього ж дня працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, спільно з поліцейськими Харківського управління ДВБ НП України, в рамках кримінального провадження від 25.05.2023 № 0000415, проводились обшуки за місцем мешкання інспектора СРПП відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем мешкання старшого оперуповноваженого СКП відділення поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , а також за місцем мешкання батьків останнього за адресою: АДРЕСА_3 .

За результатами обшуків у ОСОБА_1 вилучено мобільний телефон та банківські картки.

Цього ж дня лейтенант поліції ОСОБА_2 був затриманий в порядку статті 615 КПК України та останньому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Капітан поліції Присухін Д.І. в порядку статті 208 або статті 615 КПК України не затримувався, повідомлення про підозру останньому не вручалося та запобіжний захід не обирався.

Наказом ГУНП в Харківській області від 14.04.2025 № 1070 за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Харківській області полковника поліції Віктора Тюніна від 11.04.2025 № 817/119-15/01-2025 призначено службове розслідування.

У ході проведення службового розслідування 14.04.2025 за № 854 до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, направлено запит щодо надання до дисциплінарної комісії відомостей, зокрема стосовно капітана поліції ОСОБА_1 .

На вказаний запит отримано відповідь від 21.04.2025 № 19195 старшого слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, Руслана Соломенцева, згідно з якого Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000415 від 25.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 189, частиною третьою статті 28, частиною третьою статті 368, частиною другою статті 353 та частиною другою статті 307 КК України.

З метою вивчення відомостей ТУ ДБР про те, що у кримінальному провадженні перевіряється можлива причетність капітана поліції ОСОБА_1 до злочинної діяльності, а також з метою встановлення причин та умов можливого вчинення дисциплінарних проступків з боку останнього, дисциплінарною комісією було досліджено службову діяльність останнього за період з 01.01.2025 по 14.04.2025.

Встановлено, що з 20.12.2023 капітан поліції ОСОБА_1 перебуває на посаді старшого оперуповноваженого СКП відділення поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області.

Вивченням службової діяльності останнього встановлено, що згідно з графіків чергування капітан поліції ОСОБА_1 заступав у складі СОГ у вказаний період 6 разів, останній раз 06.02.2025. У подальшому з невстановлених причин на чергування не заступав.

Також встановлено, що з 01.01.2025 по 14.04.2025 капітаном поліції ОСОБА_1 виконано 7 доручень слідчих/дізнавачів. Доручення виконані у повному обсязі.

Крім того у вказаний період капітаном поліції ОСОБА_1 розглянуто у порядку Закону України «Про звернення громадян» два матеріали (заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ).

Вивченням вказаних матеріалів встановлено, що капітаном поліції ОСОБА_1 порушено вимоги ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» в частині ненадання відповіді авторам заяв.

Так, капітаном поліції ОСОБА_1 у порядку Закону України «Про звернення громадян» розглянуто заяву ОСОБА_3 ІКС ІПН від 30.01.2025 № 1679 та заяву ОСОБА_4 ІКС ІПН від 02.02.2025 № 1730. Відповіді заявникам не надано.

Судом встановлено, що позивач у ході проведення службового розслідування відмовився надавати пояснення, зокрема щодо розгляду вищевказаних звернень, вважаючи їх такими, що не стосуються питань проведення у нього працівниками ТУ ДБР обшуків.

Опитаний у ході службового розслідування начальник СКП відділення поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_5 пояснив, що в його підпорядкуванні проходить службу старший оперуповноважений СКП капітан поліції ОСОБА_1 . Останнього охарактеризував з позитивного боку.

Щодо ненадання відповіді на заяви ОСОБА_3 ІКС ІПН від 30.01.2025 № 1679 та заяву ОСОБА_4 ІКС ІПН від 02.02.2025 № 1730, майор поліції ОСОБА_5 пояснив, що відповіді не надані, оскільки ОСОБА_3 відповіді не потребувала. По матеріалам ІКС ІПН від 02.02.2025 № 1730 відповідь надана ОСОБА_6 (сину господарки), який не є заявником.

Суд установив, що позивачем складено довідку «Про результати розгляду матеріалів за повідомленням гр. ОСОБА_3 , ЄО Nє 1679 від 30.01.2025 року», яка затверджена т.в.о. начальника відділення поліції Nє 1 Харківського РУП Nє 2 ГУНП в Харківській області 19.02.2025, з якої установлено. 30.01.2025 року до відділення поліції Nєl Харківського РУП Nє 2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , про те, що за адресою: АДРЕСА_5 , чув як невідомі на двох автомобілях темного кольору грузили або розвантажували речі з покинутого приватного будинку. Беручи до уваги, що на теперішній час факт крадіжки будь-якого майна не встановлено, було прийнято рішення, про припинення подальшого розгляду заяви та списання матеріалу €О Nє 1679 від 30.01.2025 до справи згідно з ЗУ «Про звернення громадян».

Також позивачем складено довідку «Про результати розгляду матеріалів за повідомленням гр. ОСОБА_7 ю, від 02.02.2025», яка затверджено т.в.о. начальника відділення поілції № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області, з якої установлено. 02.02.2025 року до відділення поліції Nє1 Харківського РУП Nє 2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що за адресою: АДРЕСА_5 , виявила що порушено обстановку та зникло майно. Беручи до уваги, що на теперішній час факт крадіжки будь-якого майна не встановлено, було прийнято рішення, про припинення подальшого розгляду заяви та списання матеріалу ЄО Nє 1730 від 02.02.2025 до справи згідно з ЗУ «Про звернення громадян».

Отже, довідка містять відомості про те, що було припинено розгляд звернення у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», адже факти наведені у заява не були підтвердженні.

Незгода позивача з вказаними наказами стала підставою для звернення останнього до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ відповідача, прийнятий на підставі та у спосіб передбачений чинним законодавством, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням ст. 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У частині 1 ст.18 Закону № 580-VIII передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Частиною 1 ст. 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Статтею 64 Закону № 580-VIII визначена Присяга працівника поліції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VІІІ (далі - Дисциплінарний статут) визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їх повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижуючи честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватись правил внутрішнього розпорядку.

Частиною 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч.2 ст.13 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Частиною 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (ч. 6 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок № 893).

Пунктом 1 розділу 2 Порядку № 893 передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 1 розділу 5 Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Приписами п.п. 2 та 3 розділу 4 Порядку № 893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Згідно з п.4 розділу V Порядку № 893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі п.1 розділу VI Порядку № 893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення

Відповідно до п. 4 розділу 6 Порядку № 893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Положеннями ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

За приписами частин першої та третьої статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для призначення службового розслідування; обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Таким чином, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарних проступків, зокрема, порушення службової дисципліни, невиконання чи неналежне виконання обов`язків поліцейського. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Колегія суддів зауважує, що з вищевказаних положень Порядку № 893 вбачається, що службове розслідування здійснюється за наявності відповідних підстав (належної та достовірної інформації про ймовірне вчинення поліцейським/поліцейськими дисциплінарного проступку) та з метою їх перевірки.

Судом встановлено, що 14 квітня 2025 року було видано наказ ГУНП в Харківській області № 1070 від 14.04.2025 про призначення та проведення службового розслідування. Підставою для призначення службового розслідування з вищевказаним наказом була доповідна записка начальника Управління громадської безпеки ГУНП в Харківській області полковника поліції Тюніна В.О. від 11 квітня 2025 року № 817/119- 15/01-2025. Відповідно до вказаної доповідної записки 09.04.2025 до УГІ ГУНП в Харківській області надійшла інформація про те, що цього ж дня працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, спільно з поліцейськими Харківського управління ДВБ НП України, в рамках кримінального провадження від 25.05.2023 № 0000415, проводились обшуки за місцем мешкання інспектора СРПП відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 та за місцем мешкання старшого оперуповноваженого СКП відділення поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 . Отже, службове розслідування, результати якого є предметом спору у даній судовій справі, було призначено з метою встановлення причин, що були причиною вжиття заходів кримінально-процесуального характеру. Вищенаведене і становить собою предмет службового розслідування. Встановлення інших обставин не було предметом службового розслідування згідно з наказом ГУНП в Харківській області № 1070 від 14.04.2025

Колегія суддів звертає увагу, що з висновку службового розслідування від 16.01.2021 у даній справі вбачається, що дисциплінарна комісія встановила в діях Позивача порушення які безпосередньо не були предметом службового розслідування, а саме пунктів 5 та 12 Розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 № 930, які жодним чином не має зв`язку із проведенням 09 квітня 2025 року обшуків, в тому числі у Позивача, в рамках кримінального провадження від 25.05.2023 № 0000415.

Крім того, як вбачається з витягу з функціональних обов`язків старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 , що були затверджені начальником відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області наказом № 38 ДСК від 03.04.2025), розгляд скарг та заяв, в тому числі про злочини, належить до посадових (функціональних) обов`язків Позивача.

З урахуванням обставин справи та вимог пункту 1 Розділу ІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України колегія суддів зазначає, що у разі проведення службового розслідування щодо невиконання та/або неналежного виконання Позивачем вимог Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 № 930, його проведення повинно було би здійснюватися дисциплінарною комісією, сформованою із числа поліцейських та працівників органу (підрозділу) поліції, в якому проходить Позивач, а саме із числа працівників Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області. Однак, як вбачається з наказу ГУНП в Харківській області № 1070 від 14.04.2025, до складу дисциплінарної комісії не входив жоден працівник Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області, що свідчить про додаткові порушення проведення службового розслідування щодо Позивача у формі проведення службового розслідування щодо Позивача складом дисциплінарної комісії, сформованим з порушенням вимог пункту 1 Розділу ІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893.

Судовим розглядом встановлено, що з висновку службового розслідування щодо Позивача від 12 травня 2025 року вбачається, що у діях Позивача було встановлено порушення вимог пункту 5 та пункту 12 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930. Фактологічною основою для цього є те, що Позивачем неналежним чином розглянуто заяву ОСОБА_3 ІКС ІПН від 30.01.2025 № 1679 та заяву ОСОБА_4 ІКС ІПН від 02.02.2025 № 1730. 4.2.20. З приводу цього колегія суддів зазначає наступне.

Згідно статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх. перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

За правилами статті 18 Закону України «Про звернення громадян», громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, посадових осіб, має право:

- особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

- знайомитися з матеріалами перевірки;

- подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

- бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

- користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

- одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

- висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

- вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 № 930 затверджено Порядок розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах національної поліції України (далі - Порядок № 930).

Порядок № 930 установлює єдиний для апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, територіальних органів поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, їх територіальних (відокремлених) підрозділів, а також підприємств, установ, організацій та закладів професійної (професійно-технічної) освіти зі специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції), порядок приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації проведення особистого прийому громадян і ведення діловодства за зверненнями громадян.

Відповідно до пункту 5 розділу 1 Порядку № 930 громадяни України мають право звернутися до органів (підрозділів) поліції, їх керівників із зауваженнями, скаргами та пропозиціями з питань, пов`язаних з діяльністю Національної поліції України, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління, із заявами або клопотаннями про реалізацію своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів, а також зі скаргами про їх порушення.

За правилами пункту 8 розділу 1 Порядку № 930 робота зі зверненнями громадян і їх особистий прийом містить такі складові елементи: 1) приймання, реєстрація і первинний розгляд звернень громадян; 2) вирішення питань, порушених у зверненнях, та надання відповідей їх авторам; 3) контроль за станом роботи зі зверненнями; 4) узагальнення та аналіз звернень громадян; 5) використання результатів аналізу для прийняття управлінських рішень.

Відповідно до пункту 9 розділу 1 Порядку № 930 керівники органів (підрозділів) поліції всіх рівнів згідно зі своїми посадовими інструкціями відповідають за організацію роботи зі зверненнями громадян та з питань їх особистого прийому.

Згідно пункту 10 розділу 1 Порядку № 930 діловодство за зверненнями громадян ведеться структурним підрозділом органів (підрозділів) поліції, на який покладено ці обов`язки, або посадовими особами, відповідальними за організацію роботи зі зверненнями громадян (далі - служба діловодства), окремо від інших видів діловодства.

Відповідно до пункту 13 розділу 1 Порядку № 930 усі звернення громадян, що надходять до органів (підрозділів) поліції, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) та скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та законодавством їхніх прав та інтересів або повідомлення про порушення законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до пункту 17 розділу 1 Порядку №930 звернення громадян оформлюються відповідно до статті 5 Закону України «Про звернення громадян». У зверненні зазначають прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина та викладають суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення має бути надруковане або написане від руки розбірливо і чітко, підписане заявником (групою заявників) із зазначенням дати.

Відповідно до п. 1 розділу 2 Порядку № 930 звернення громадян, що надійшли до органів (підрозділів) поліції з використанням засобів поштового зв`язку, мережі Інтернет, електронного зв`язку (електронні звернення), через контактні центри державної установи «Урядовий контактний центр» та телефонну «гарячу лінію» Національної поліції України, приймаються, попередньо розглядаються та централізовано реєструються службою діловодства органу (підрозділу) поліції в день їх надходження, а ті, що надійшли в неробочий день і час, - наступного після нього робочого дня в журналі реєстрації звернень громадян на реєстраційно-контрольних картка, придатних для обробки персональними комп`ютерами.

Відповідно до п. 11 розділу 2 Порядку № 930 звернення, оформлені належним чином, підлягають реєстрації, під час якої зверненню надається відповідний індекс (реєстраційний номер), який починається кожного року з першого номера. Реєстраційний індекс звернення складається з початкової літери прізвища автора звернення, порядкового номера звернення, що надійшло (наприклад, М-70). Реєстраційний індекс може бути доповнений іншими позначеннями, що забезпечують систематизацію, пошук, аналіз і зберігання. При реєстрації колективного звернення реєстраційний номер складається з літер «Кол» та порядкового номера (наприклад, M-70/Кол).

Відповідно до п. 12 розділу 2 Порядку № 930 про зареєстроване звернення служба діловодства доповідає керівництву органу (підрозділу) поліції в день реєстрації звернення або в перший наступний робочий день.

Після розгляду звернень громадян керівництвом органу (підрозділу) поліції працівники служби діловодства:

вносять до журналу реєстрації звернень громадян, які надійшли з використанням засобів поштового зв`язку, мережі Інтернет, електронного зв`язку (електронні звернення), через контактні центри державної установи «Урядовий контактний центр» та телефонну «гарячу лінію» Національної поліції України, до РКК резолюцію керівництва та встановлені терміни виконання доручень за зверненнями громадян;

здійснюють відправлення звернень за належністю відповідному державному органу чи посадовій особі з питань, що не належать до повноважень поліції, про що інформують їх авторів;

забезпечують доведення звернень громадян до зазначених у резолюції виконавців;

беруть на контроль звернення громадян у разі визначення такого контролю керівництвом органу (підрозділу) поліції.

Відповідно до п. 13 розділу 2 Порядку № 930 у разі якщо за резолюцією керівництва Національної поліції України звернення громадянина взято на контроль, у журналі реєстрації звернень громадян або в РКК зазначається «Контроль».

Відповідно до п. 12 розділу 4 Порядку № 930 за результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику. Керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів з метою об`єктивного, усебічного та повного розгляду звернення.

До звернень, які не потребують проведення перевірки, довідки не складаються.

Відповідно до п. п. 13, 14 розділу 4 Порядку № 930 відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України «Про звернення громадян» і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому, зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.

За правилами п. 22 розділу 4 Порядку № 930 результати розгляду звернення заносяться до журналу реєстрації звернень громадян, журналу обліку особистого прийому громадян або до РКК, а також до контрольної картки на звернення громадян, яка після підписання керівником структурного підрозділу подається до служби діловодства разом із копією відповіді заявнику для зняття з контролю.

Відповідно до п. п. 1, 2 розділу 8 Порядку № 930 керівники органів чи підрозділів поліції здійснюють безпосередній контроль за додержанням установленої законодавством і цим Порядком процедури розгляду звернень. У службі діловодства облік узятих на контроль письмових та усних звернень громадян ведеться в алфавітному порядку.

Колегія суддів зазначає, що заяви були розглянуті Позивачем у відповідності до вимог Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930 (далі - Порядок № 930).

Так, з аналізу положень Розділу IV Порядку № 930 вбачається, що розгляд звернення полягає у перевірці обставин викладених у зверненні, з`ясування усіх порушених питань, вжитті заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України у разі необхідності. Розгляд звернення завершується підготовкою виконавцем відповідного звернення довідки, що підлягає затвердженню (резолюції) керівником.

Відповідно до наявних в документах службового розслідування матеріалів заяв ОСОБА_3 ІКС ІПН від 30.01.2025 № ЄО 1679 та заяву ОСОБА_4 ІКС ІПН від 02.02.2025 № ЄО 1730, довідки про результати розгляду вказаних заяв були складені та затверджені т.в.о. начальника відділення поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області Олександром Ништиком 19 лютого 2025 року, тобто в межах місячного строку, визначеного пунктом 6 Розділу IV, містять відповіді на поставлені в заявах питання, а тому вважаються розглянутими., а тому в діях Позивача відсутній склад дисциплінарного проступку передбаченого пунктом 12 Розділу IV Порядку № 930.

Статтею 65 Закону України "Про Національну поліцію", в редакції Закону №2123-IX від 15 березня 2022 року, врегульовано питання переміщення поліцейських.

За положеннями ч.1 ст. 65 Закону №580-VIII переміщення поліцейських здійснюється: 1) на вищу посаду - у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади; 3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський; 4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.

В свою чергу переміщення поліцейських на рівнозначні посади, згідно п.2 ч.1 ст. 65 Закону №580-VIII, здійснюється, зокрема, для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.

Згідно ч.2 ст. 65 Закону №580-VIII, посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

Відповідно ч.7 ст. 65 Закону №580-VIII, переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.

За нормами ч.8 ст. 65 Закону №580-VIII, переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (ч.9 ст. 65 Закону №580-VIII).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу ГУНП в Харківській області № 286 о/с від 21 травня 2025 року (далі - наказ № 286) було прийнято рішення про переміщення Позивача ОСОБА_1 згідно з пунктом 2 (на рівнозначну посаду, для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) ч.1, ч.8 ст. 65 Закону України Про Національну поліцію (Закон № 580-VIII) на посаду старшого інспектора відділення безпілотних літальних апаратів, радіоелектронної розвідки та радіоелектронної боротьби батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Харківській області, звільнивши його з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області.

У рішенні Конституційного Суду України від 07.05.2002 №8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) Конституційний Суд України зазначив, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу Законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників. Відповідно, трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні питання або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Частиною другою статті 32 Кодексу законів про працю України передбачено, що не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або обладнанні у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Роботодавець не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я.

За змістом статті 3 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" у період дії воєнного стану роботодавець має право перевести працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди (крім переведення на роботу в іншу місцевість, на території якої тривають активні бойові дії), якщо така робота не протипоказана працівникові за станом здоров`я, лише для відвернення або ліквідації наслідків бойових дій, а також інших обставин, що ставлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою.

З наведених норм вбачається, що Законом №580-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин 21 травня 2025 року) не було передбачено вимогу до переміщення поліцейського у формі неможливості переміщення поліцейського на посаду, яка протипоказана йому за станом здоров`я, проте враховуючи рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 №8-рп/2002, субсидіарному застосуванню під час винесення наказу № 286 підлягали норми частини другої статті 32 КЗпП України та статті 3 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", що забороняли переміщення поліцейського на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я.

З наданого Відповідачем та приєднаного за клопотанням Позивача документу у вигляді Положення про батальйон особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Харківській області, затвердженого наказом ГУНП в Харківській області № 2172 від 09 жовтня 2024 року, вбачається, що комплектування БПОП поліцейськими та працівниками на посади відповідно до штату здійснюється з дотриманням вимог Закону, з урахуванням рівня їх фізичної підготовки, здатності за своїми діловими, професійними, моральними якостями, освітнім і кваліфікаційним рівнем, станом здоров`я забезпечувати виконання покладених на поліцію завдань та функцій (пункт 1 Розділу V Положення).

Відповідно до довідки № 1300 від 28 червня 2024 року, виданої штатною ВЛК ДУ Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області, рядовий військового запасу ОСОБА_1 , 1989 року народження, на підставі статтей 13б, 42б, 79в Розкладу хвороб, затвердженого наказом МОУ № 402-2008, визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що позивачу відповідно до висновків ВЛК протипоказана робота на бойових посадах.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів зазначає, що оспорюваним наказом № 286 позивача було переведено на посаду (старшого інспектора відділення безпілотних літальних апаратів, радіоелектронної розвідки та радіоелектронної боротьби батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Харківській області), яка протипоказана йому за станом здоров`я (відповідно до довідки ВЛК № 1300 від 28.06.2024), і свідчить порушенням Відповідачем вимог статті 65 Закону № 580-VIII, статті 32 КЗпП України та статті 3 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", а тому оскаржуваний наказ підлягає скасуванню

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувані накази ГУНП в Харківській області прийнятті з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, у зв`язку із незаконним звільненням позивача, ОСОБА_1 необхідно поновити на посаді, з якої його звільнено, а саме, на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області .

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним: апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 скасувати, прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, , 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 по справі № 520/14576/25 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області № 654 від 19.05.2025 про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського відділення поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області до капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області у виді суворої догани.

Визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області № 286 о/с від 21.05.2025 про переміщення ОСОБА_1 згідно з пунктом 2 (на рівнозначну посаду, для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) ч.1, ч.8 ст. 65 Закону України Про Національну поліцію на посаду старшого інспектора відділення безпілотних літальних апаратів, радіоелектронної розвідки та радіоелектронної боротьби батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Харківській області, звільнивши його з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 17.12.2025 року