Справа № 580/8943/25
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року справа № 580/8943/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Черкашина М.В.,

представника позивача Огороднього А.Б. (за ордером),

представника військової частини НОМЕР_1 Михайлова О.В. (у порядку самопредставництва у режимі відеоконференції),

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними і скасування наказів та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач 2), в якому позивач з урахуванням зміни позовних вимог просить:

визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.06.2025 в частині призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби за мобілізацією до військової частини НОМЕР_2 ;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби ОСОБА_1 та виключити його зі списків особового складу цієї військової частини.

Позов мотивовано тим, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про його мобілізацію та похідний наказ про зарахування до списків особового складу військової частини є протиправними, оскільки позивач станом на час його мобілізації був заброньований, а тому він не підлягав призову на військову службу під час мобілізації.

Ухвалою від 08.08.2025 суд відмовив повністю у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 від 06.08.2025 (вх. від 06.08.2025 №39807/25) про забезпечення позову.

Ухвалою від 11.08.2025 суд відкрив провадження у справі та вирішив її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

15.08.2025 військова частина НОМЕР_2 подала суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що військова частина не має відношення до заходів мобілізаційної готовності.

Відповідно до наказу командира частини НОМЕР_2 № 171 від 15.06.2025 позивач призначений на посаду курсанта навчального батальйону військової частини НОМЕР_2 та зарахований до списків особового складу.

Відповідно до наказу командира частини НОМЕР_2 № 224 від 06.08.2022 позивач 06.08.2025 переведений до військової частини НОМЕР_1 та виключений зі списків особового складу частини НОМЕР_2 .

Отже, позивач з 06.08.2025 виключений зі списків особового складу частини НОМЕР_2 та не проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Ухвалою від 26.08.2025 суд залучив до участі у справі співвідповідачем військову частину НОМЕР_1 (далі відповідач 3).

15.09.2025 військова частина НОМЕР_1 подала суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що підстави для звільнення військовослужбовця з військової служби встановлені статтею 26 Закону № 2232-XII. За жодною з таких підстав позивач до військової частини НОМЕР_1 у встановленому порядку не звертався. Отже, у військової частини НОМЕР_1 відсутні правові підстави для звільнення позивача з військової служби.

Також зазначено, що військова частина НОМЕР_1 не має відношення до мобілізаційних заходів та не приймає у них участі.

Ухвалою від 15.10.2025 суд здійснив перехід із спрощеного провадження до загального, продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та призначив підготовче засідання.

Усною ухвалою від 19.11.2025, внесеною до протоколу судового засідання, суд закрив підготовче провадження та призначив судовий розгляд справи по суті.

Заслухавши пояснення учасників, оцінивши їх доводи, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Позивач до 15.06.2025 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» від 10.12.2024 №556/ос позивач прийнятий на роботу до Черкаської філії вказаного підприємства машиністом (кочегаром) 2 розряду.

Наказом ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» від 28.03.2025 №30/о позивач переведений черговим по переїзду 2 розряду.

Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 25.01.2025 №83 підтверджено ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» статус критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення.

З даних електронного військово-облікового документу позивача, сформованого 28.02.2025 у застосунку «Резерв+», суд встановив наявність у позивача відстрочки до 25.01.2026. Тип відстрочки «Бронювання».

Водночас, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.06.2025 №101 ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлено до військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 15.06.2025 №171 позивача призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_2 Десантно-штурмових військ Збройних Сил України з 15 червня 2025 року, зараховано до списків частини і на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 06.08.2025 №225 солдата ОСОБА_1 , курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону, направлено для подальшого проходження військової служби в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 . З 06 серпня 2025 року вважати таким, що справи та посаду здав, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2025 №221 солдата ОСОБА_1 , призначеного на посаду розвідника-радіотелефоніста 7 розвідувальної групи спеціального призначення 9 роти спеціального призначення НОМЕР_3 загону спеціального призначення з 07 серпня 2025 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Вважаючи протиправними накази про мобілізацію та зарахування до списків особового складу військової частини, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Поряд з цим, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 №389-VIII (далі Закон №389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII)

Згідно з ч.1 ст.39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає Закон України від 21.10.1993 №3543-ХІІ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (далі Закон №3543-ХІІ).

За визначенням ст.1 Закону №3543-ХІІ комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 23 Закону №3543-ХІІ визначені підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Зокрема, п.1 ч.1 ст.23 Закону №3543-ХІІ визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.

Ст.24 Закону №3543-ХІІ перебачено, що бронювання військовозобов`язаних, які перебувають у запасі, здійснюється в мирний та у воєнний час з метою забезпечення функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ і організацій в особливий період.

Згідно з п.4 ч.1 ст.25 Закону №3543-ХІІ бронюванню підлягають військовозобов`язані, які працюють або проходять службу на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань або функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, у тому числі кінцеві бенефіціарні власники таких підприємств, які не є їх працівниками.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону №3543-ХІІ органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, що здійснюють бронювання військовозобов`язаних, зобов`язані оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаних, які заброньовані у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, на території відповідальності якого вони розміщуються.

Пунктом 3 Порядку бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 року №76, передбачено, що бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, в електронній формі засобами Порталу Дія.

Заброньованим військовозобов`язаним надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Відтак, на момент винесення спірного наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.06.2025 №101 про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, відповідно до вимог статті 23 Закону №3543-XII позивач мав відстрочку від призову на військову службу у зв`язку із бронюванням, а отже не підлягав призову на військову службу під час мобілізації.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі Положення №154), Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до пункту 9 Положення №154 Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого здійснюють контроль за проведенням на підприємствах, у закладах освіти роботи з ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час.

Також за приписами п.15 Положення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний організовувати: перевірок стану бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і виконання військово-транспортного обов`язку; здійснювати контроль за веденням персонального військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронюванням військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час в місцевих держадміністраціях, інших державних органах, органах місцевого самоврядування та на підприємствах (крім СБУ та розвідувальних органів).

З наведених норм суд дійшов висновку, що обов`язок щодо перевірки наявності відстрочки/бронювання від призову під час мобілізації на військову службу та підстав для її надання покладено на районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, а тому ІНФОРМАЦІЯ_3 під час вирішення питання мобілізації позивача мав перевірити наявність чи відсутність у нього права на відстрочку від призову за мобілізацією.

Як устанволено судом з даних електронного військово-облікового документу позивача, сформованого 28.02.2025 у застосунку «Резерв+», суд встановив наявність у позивача відстрочки до 25.01.2026. Тип відстрочки «Бронювання».

Отже, до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів були внесені дані щодо наявності у позивача відстрочки у зв`язку із бронюванням.

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_2 не було вжито належних заходів щодо з`ясування таких обставин під час мобілізації позивача.

Невиконання цього обов`язку призвело до порушення права позивача на відстрочку від призову, гарантованого п.1 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.06.2025 №101 про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби, суд зазначає, що у спірних правовідносинах порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправного наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 про мобілізацію за наявності діючої відстрочки.

Водночас суд звертає увагу, що хоча Законом України "Про військовий обов`язок та військову службу" не передбачено такої підстави для звільнення з військової служби як незаконна мобілізація, зарахування позивача до списків особового складу військової частини (спочатку А2900, а згодом НОМЕР_1 ) та призначення на посаду є безпосереднім наслідком наказу про мобілізацію.

Суд зауважує, що відповідно до доктрини з умовною назвою "плоди отруйного дерева", сформульованої Європейським судом з прав людини у справах "Гефген проти Німеччини", "Нечипорук і Йонкало проти України", "Яременко проти України", якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили.

У рішеннях у справах "Балицький проти України", "Тейксейра де Кастро проти Португалії", "Шабельник проти України" ЄСПЛ застосував різновид цієї доктрини та вказав, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших.

Суд зазначає, що безпосереднім наслідком протиправного наказу про мобілізацію позивача стало зарахування його до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 наказом від 15.06.2025 №171.

Водночас зважаючи, що під час розгляду справи в суді наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 06.08.2025 №225 позивача виключено зі списків особового складу військової частини частини НОМЕР_2 та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , суд не надає оцінку наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.06.2025 №171.

Оскільки на час вирішення спору позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , суд для ефективного захисту прав позивача, вирішив вийти за межі позовних вимог, визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2025 №221 (по стройовій частині) в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу, на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 та призначення його на посаду, а також зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби під час мобілізації та виключити його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Щодо доводів представника військової частини НОМЕР_1 у судовому засіданні, що процедура призиву військовозобов`язаного на військову службу за мобілізацією є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинить відновлення попереднього становища особи, яка була призвана на військову службу, з посиланням на висновки Верховного Суду у постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23, суд не приймає до уваги, оскільки кожна справа має свої особливості, свої індивідуальні обставини, які встановлюються на підставі доказів.

У справі №160/2592/23 основний акцент позивача-військовослужбовця був на тому, що він не проходив ВЛК, і оскаржував не акт індивідуальної дії (наказ начальника районного ТЦК та СП про мобілізацію позивача), а дії щодо порушення, допущені під час процедури проведення ВЛК.

Однак, у справі, що розглядається, позивач оскаржував саме наказ про мобілізацію з підстав його винесення за наявності діючої відстрочки. Предметом розгляду у цій справі не було дослідження процедури проведення ВЛК. Тобто справи не є подібними.

Також суд зазначає, що висновки Верховного Суду про визнання процедури призову незворотною не є зразковими, а стосуються конкретного випадку щодо військовослужбовця, який майже через рік звернувся до суду з позовом про не проходження ВЛК, а тому суд не вбачає підстав для прийняття до уваги вищевказані посилання представника відповідача на висновки Верховного Суду у постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і не надав доказів понесених судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.06.2025 №101 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлення його до військової частини НОМЕР_2 .

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2025 №221 (по стройовій частині) в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу, на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 та призначення його на посаду.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби під час мобілізації та виключити його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

2) відповідач 1 ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 );

3) відповідач 2 військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 );

4) відповідач 3 військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 )

Повне судове рішення виготовлено 12.12.2025.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ