Справа № 160/34153/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 грудня 2025 рокуСправа № 160/34153/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши в м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач), в якій просить суд:

- визнати дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області () що полягають у не проведенні ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) індексації та перерахунку пенсії - протиправними.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області () провести індексацію пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у розмірі 19160,46 грн з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії у розмірі: 1,17 - починаючи з 01.03.2019; 1,11 - починаючи з 01.03.2020; 1,11 - починаючи з 01.03.2021; 1,14 - починаючи з 01.03.2022; 1,197 - починаючи з 01.03.2023; 1,0796 - починаючи з 01.03.2024; - 1,115 - починаючи з 01.03.2025 та здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 березня 2014 року і до теперішнього часу з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладених у постановах: від 27.01.2025 року (справа № 620/7211/24 провадження №К/990/44314/24) та від 13.01.2025 року (справа №160/28752/23 (провадження №К/990/23359/24).

Позовна заява обґрунтована посиланнями на неналежність індексації пенсії позивача.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/34153/25 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2025 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху, позивачу запропоновано усунути недоліки у встановлений судом строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

15 грудня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду. Позивач наводить декілька прикладів судової практики та вказує, що про порушення своїх прав дізнався з листа відповідача.

Листом відповідача від 08.09.2025 року №8298-8490/А-02/8-1200/25 позивачу повідомлено порядок індексації його пенсії.

Вирішуючи вказане клопотання суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, перебіг строку для звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доводи позивача щодо обставин його обізнаності про порушення своїх прав судом відхиляються, оскільки при визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися про дійсний стан свого права (інтересу) не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07.08.2024 року у справі №520/31098/23.

У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13.01.2025 року у справі №160/28752/23 наголошено на тому, що право громадян, пенсія яким призначена у 2020 - 2023 роках, на індексацію пенсії не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів

Доводи позивача в цій частині не дають підстав для висновку що він як не знав, так і не міг знати про порушення своїх прав, адже формула призначення пенсії є доступною для пенсіонера та визначена нормативно, а тому обізнаність з її змістом залежить виключно від поведінки самого позивача.

За змістом правових висновків, наявних у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13.01.2025 року у справі №160/28752/23, від 27.01.2025 року у справі №620/7211/24, у спорах про здійснення періодичних виплат захисту підлягають права, порушені в межах строку звернення до суду. В свою чергу цей позов заявлено в т.ч. за період, який перебуває за межами шестимісячного строку, що передує дню зверненню до суду (01.12.2025 року). Строк не пропущено щодо позовних вимог за період з 01.06.2025 року, на відміну від періоду з 01.03.2022 року по 31.05.2025.

Щодо посилань позивача про необмеженість строком звернення до суду спірних правовідносин суд зауважує, що ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд зауважує, що відповідні норми права вже неодноразово тлумачились Верховним Судом, в т.ч. Великою Палатою Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути невиплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

У справі, яка розглядається немає підстав для необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії.

Тотожне правозастосування здійснене Третім апеляційним адміністративним судом у постановах від 18.11.2025 року у справі № 160/10049/25, від 18.02.2025 року у справі №340/6832/24.

В тому числі, доводи позивача стосовно початку перебігу строку звернення до суду з дати отримання листа відповідача є безпідставними.

Отже, суд відмовляє в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву належить повернути в частині позовних вимог за період з 01.03.2022 року по 31.05.2025 року.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 167, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку звернення до суду по справі 160/34153/25.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог за період з 01.03.2022 року по 31.05.2025 року - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві.

Роз`яснити, що згідно з ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко