Справа № 640/34699/21
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року Справа№640/34699/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у м. Києві (вул. Шолуденка 33/19,Київ 116,04116, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,-

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у м. Києві від 23 вересня 2021 року № 857 - о (по особовому складу податкової міліції) в частині звільнення з посади та податкової міліції в запас за пунктом 64 підпункту "г" ( через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, ОСОБА_1 , підполковника податкової міліції, старшого слідчого з особливо важливих справ п`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві;

-поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ п`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві та в податковій міліції з 27 вересня 2021 року;

- стягнути з Головного управління ДФС у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 вересня 2021 року по день фактичного виконання судового рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі Закон № 2825), який набрав чинності 15 грудня 2022 року.

На підставі ст. 1 Закону № 2825 Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідований.

П. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону України від 16 липня 2024 року № 3863-ІХ Про внесення змін до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі Закон № 3863), який набрав чинності 26 вересня 2024 року), установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абз. 4 цього пункту.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом № 3863, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом № 3863, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Після початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд та інші окружні адміністративні суди України завершують розгляд та вирішення переданих їм справ.

Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у справах, розглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, здійснює Київський окружний адміністративний суд.

На підставі п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, ця справа передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Абдукадировій К.Е.

Ухвалою від 02.05.2025 прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження в адміністративній справі. Зобов`язано відповідача надати до суду за допомогою підсистеми (модулю) «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, протягом 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали такі докази: довідку про заробітну плату ОСОБА_1 із зазначенням всіх її складових за два місяці, що передували місяцю звільнення позивача (липень, серпень 2021 року), із зазначенням у довідці фактично відпрацьованих позивачем робочих днів у кожному місяці за вказаний період; довідку про середньоденну та середньомісячну заробітну плату ОСОБА_1 ; копію особової справи ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 02.05.2025 допущено заміну відповідача у справі № 640/34699/21 з Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ (04116, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ; ) на Головне управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ).

В подальшому, ухвалами суду від 11 серпня 2025 року та 23 вересня 2025 року судом витребувано в триденний строк з дня отримання ухвали суду від Головного управління ДФС у м. Києві:

-довідку про заробітну плату ОСОБА_1 із зазначенням всіх її складових за два місяці, що передували місяцю звільнення позивача (липень, серпень 2021 року), із зазначенням у довідці фактично відпрацьованих позивачем робочих днів у кожному місяці за вказаний період;

- довідку про середньоденну та середньомісячну заробітну плату ОСОБА_1 ;

копію особової справи ОСОБА_1 ;

- штатний розпис Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (за посадою, на яку був призначений позивач);

- довідку про наявність вакантних посад за Штатним розписом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на дату надання попередження про звільнення ОСОБА_1 ;

-докази ознайомлення позивача з попередженням про наступне звільнення у зв`язку з припиненням ДФС України з повним скороченням посад та чисельності

- письмові докази, які підтверджують дотримання вимог частини третьої статті 49-2 Кодексу законів про працю України щодо пропонування позивачу іншої роботи в Головному управлінні Державної фіскальної служби у м. Києві;

- докази ознайомлення ОСОБА_1 з наказом від 23.09.2021 №857-о.

В обґрунтування позову позивач вказує, що проходив службу в Головному Управлінні ДФС у м. Києві (далі - Відповідач). Остання посада, яку обіймав позивач до звільнення зі служби в податковій міліції - Старший слідчий з особливо важливих справ п`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного Управління ДФС у м. Києві.

Звільнений з посади та податкової міліції в запас згідно наказу № 857 - о від 23 вересня 2021 року «По особовому складу податкової міліції» з 27 вересня 2021 року за п. 64 пп. «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Вважаючи зазначений наказ незаконним, позивач вимушений звернутись до суду за поновленням порушених прав.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) проходив службу в Головному Управлінні ДФС у м. Києві (далі - Відповідач). Остання посада, яку обіймав позивач до звільнення зі служби в податковій міліції - Старший слідчий з особливо важливих справ п`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного Управління ДФС у м. Києві.

Звільнений з посади та податкової міліції в запас згідно наказу № 857 - о від 23 вересня 2021 року «По особовому складу податкової міліції» з 27 вересня 2021 року за п. 64 пп. «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Як вбачається з матеріалів справи,

З 24.09.2021 року по 08.10.2021 року згідно листів тимчасової втрати працездатності, позивач перебував на лікарняному.

Натомість, в порушення вимог ч. 3 ст.40 КЗпП України відповідачем видано наказ № 857 - о від 23.09.2021 року, яким звільнено позивача з 27.09.2021 року з посади та податкової міліції під час тимчасової непрацездатності.

При цьому на день видання наказу № 857 - о від 23.09.2021 року, яким позивача звільнено з 27.09.2021 року з посади та податкової міліції, Головне Управління ДФС у м. Києві перебувало в стані припинення, але повністю не ліквідоване до теперішнього часу.

Спірний наказ не був доведений до позивача персонально, трудову книжку та довідку про направлення на постановку на військовий облік позивачу вручено під підпис 18.10.2021 року.

Перевіряючи наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд враховує, що він проходив службу в підрозділах податкової міліції, які входили до складу органів Державної фіскальної служби України.

Відповідно до п. 353.1 ст. 353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначає Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення).

Згідно з пп. «г» п. 64 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Як вже зазначалося, позивач звільнений з посади та податкової міліції в запас згідно наказу Головного Управління ДФС у м. Києві № 857 - о від 23 вересня 2021 року «По особовому складу податкової міліції» з 27 вересня 2021 року за п. 64 пп. «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка міститься у постанові від 31 січня 2019 року у справі № 820/4077/17 в разі перетворення одного структурного підрозділу юридичної особи публічного права в інший або при його перепрофілюванні звільнення з публічної служби, зміна її істотних умов можуть мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності чи штату працівників, змінами в їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями тощо. Саме по собі перетворення одного структурного підрозділу юридичної особи публічного права в інший без скорочення штату не може бути підставою для звільнення з публічної служби чи зміни істотних умов її проходження. Скорочення штату встановлюється шляхом порівняння штатних розписів цієї юридичної особи до і після її реорганізації.

Перевіряючи наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 з урахуванням зазначеної правової позиції Верховного Суду, суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 було вирішено утворити Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Визначено, що Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України № 846 від 25 вересня 2019 року п. 2 зазначеної постанови було доповнено новим абзацом, який передбачено, що підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, здійснюючи оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну та охоронну функції до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, судом не встановлено та відповідачем не доведено, що в межах спірних відносинах мало місце фактичне скорочення штатів, як необхідної підстави для дострокового звільнення позивача зі служби на підставі пп. «г» п. 64 Положення.

Зазначена обставина сама по собі є достатньою для скасування наказу Головного Управління ДФС у м. Києві № 857 - о від 23 вересня 2021 року «По особовому складу податкової міліції» з 27 вересня 2021 року за п. 64 пп. «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Крім того, на момент звільнення позивача з посади останній знаходився на лікарняному (27.09.2021р.).

Разом з тим, враховуючи зміст доводів позовної заяви, при вирішенні справи, суд також враховує, що питання звільнення при проведенні організаційно-штатних заходів Положенням, Податковим кодексом України, постановою Кабінету Міністрів України «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» від 30 жовтня 1998 року № 1716, Інструкцією про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції у розпорядженні органів державної податкової служби України, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 26 серпня 2009 року № 459 «Про затвердження Інструкції про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції у розпорядженні органів державної податкової служби України» - не врегульовано, а тому в цій частині слід застосовувати норми трудового законодавства.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі № 820/4173/17.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у п. 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Порядок вивільнення працівників у випадках змін в організації виробництва і праці врегульовані ст. 492 КЗпП України.

Вказана норма права передбачає, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду і вирішення справи суд виходить з того, що однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Доказів відсутності вакантної посади, яка б відповідача посаді, яку обіймав позивач, відповідач не надав.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач не довів дотримання порядку звільнення, а саме - неможливості переведення позивача на посаду, яку він займав до звільнення або іншу рівнозначну посаду.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що наказ Головного Управління ДФС у м. Києві № 857 - о від 23 вересня 2021 року «По особовому складу податкової міліції» з 27 вересня 2021 року за п. 64 пп. «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ є протиправним і підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Зазначена норма права вказує на те, що суд, встановивши факт звільнення без законної на те підстави, зобов`язаний поновити працівника на раніше займаній посаді.

Відповідно до ст. 2401 КЗпП України у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Одночасно орган, який розглядає трудовий спір, визнає працівника таким, якого було звільнено за пунктом 1 статті 40 цього Кодексу. На такого працівника поширюються пільги і компенсації, передбачені статтею 493 цього Кодексу для вивільнюваних працівників, а його зайнятість забезпечується відповідно до Закону України «Про зайнятість населення».

Кодекс законів про працю України не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в ч. 1 ст. 235 та у ст. 2401 КЗпП України. Відтак суд, встановивши, що звільнення відбулося із порушенням установленого законом порядку, зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що вкладена в постановах від 11 лютого 2021 року у справі № 640/21065/18, від 27 квітня 2021 року у справі № 826/8332/17, від 31 травня 2021 року у справі № 0840/3202/18.

Під час розгляду справи судом встановлено, що Головне Управління ДФС у м. Києві перебуває у стані припинення, однак державну реєстрацію його припинення як юридичної особи не проведено.

У зв`язку з цим суд вважає необхідним застосувати ч. 1 ст. 235 КЗпП України та поновити позивача на раніше займаній посаді підполковника податкової міліції, старшого слідчого з особливо важливих справ п`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС

у м. Києві.

За змістом п. 2.27. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, днем звільнення вважається останній день роботи.

Згідно з наказом Головного Управління ДФС у м. Києві № 857 - о від 23 вересня 2021 року «По особовому складу податкової міліції» останнім днем роботи (датою звільнення) позивача є 27 вересня 2021 року. Відповідно, ОСОБА_1 належить поновити на роботі з 28 вересня 2021 року.

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 12 серпня 2020 року у справі № 821/255/17, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Згідно з п.п. 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Визначаючи розмір середньоденної заробітної плати позивача, суд враховує, що останніми двома календарними місяцями роботи, що передували звільненню, були липень та серпень 2021 року. Заробітна плата за фактично відпрацьовані протягом цих місяців робочі дні становила:13295,03*2=26590,06 гривень. Загальна кількість робочих днів у липні та серпні 2021 року становила 44.

Отже, розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 604 грн 32 коп (26590,06 грн / 44).

Кількість робочих днів у період вимушеного прогулу з 28 вересня 2021 року по 18 грудня 2025 року становить 1088 днів.

Відповідно, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з Головного управління ДФС у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 657 500,16 гривень (604 грн 32 коп х 1088 робочий день).

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, всебічно та в повному обсязі розглянувши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Відповідно до положень статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

У зв`язку з цим суд вважає за необхідне звернути до негайного виконання рішення суду в частині:

- поновлення позивача на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ п`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві;

- стягнення з відповідача на користь позивача суми середнього заробітку (середнього грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у м. Києві (вул. Шолуденка 33/19,Київ 116,04116, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у м. Києві від 23 вересня 2021 року № 857 - о (по особовому складу податкової міліції) в частині звільнення з посади та податкової міліції в запас за пунктом 64 підпункту "г" ( через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, ОСОБА_1 , підполковника податкової міліції, старшого слідчого з особливо важливих справ п`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ п`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві та в податковій міліції з 28 вересня 2021 року.

Стягнути з Головного управління ДФС у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28 вересня 2021 року по день фактичного виконання судового рішення у розмірі 657 500,16 гривень.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині - поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ п`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві;

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині - стягнення з Головного управління ДФС у м. Києві на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку (середнього грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 18 грудня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова