Справа № 160/29627/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій позивач просить суд:
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення відповідача, яке є предметом оскарження. Позивач стверджує, що його автомобіль не є об`єктом оподаткування майновим податком, оскільки його вартість нижче відповідної межі, що відповідачем не враховано.
21 жовтня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано пояснення, які надійшли від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Позивач зазначає, що дані про транспортний засіб у Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 3970/2025/АМ0023867 від 03.03.2025 (далі - Договір) відрізняються від інформації у свідоцтві про реєстрацію, оскільки ймовірно в договорі допущено технічну помилку.
06 листопада 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відповідь на відзив, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Позивач стверджує, що до відзиву долучено розрахунок середньоринкової вартості автомобіля Audi Q7 S Line, 3.0, дизель, 2025 року випуску. Однак цей автомобіль не є ідентичним транспортному засобу Позивача та не може бути розглянуто як аналогічне. Позивачем подано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а ГУ ДПС у Дніпропетровській області - Детальну інформацію та технічні характеристики транспортного засобу, що містять таку інформацію: марка AUDI, модель Q7, рік випуску: 2025, об`єм двигуна: 2967 см.к, тип пального: ЕЛЕКТРО АБО ДИЗЕЛЬНЕ ПАЛЬНЕ 7 (Н). Тобто, відмінним є модель, об`єм двигуна та тип пального.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, електронний доказ, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу від 03.03.2025 року №3970/2025/АМ0023867 (далі Договір) позивач придбав автомобіль згідно Додатку за ціною 2927000,00 грн.
Додатком №1 до Договору визначено модель та інші параметри транспортного засобу: Audi Q7 3.0 Дизель, VIN: НОМЕР_3 , повний привід, автоматична трансмісія, сірий колір, чорний салон, рік виготовлення 2024. Також перераховано додаткове обладнання.
03 березня 2025 року продавець виставив позивачу рахунок №АМ00000133 на оплату на суму 2927000,00 грн.
Позивач сплатив продавцю 2500000,00 грн платіжною інструкцією від 03.03.2025 року №1, а також 427000,00 грн платіжною інструкцією від 05.03.2025 року №2.
Відповідно до видаткової накладної від 06.03.2025 року №АМ00000049 позивач отримав автомобіль Audi Q7 VIN НОМЕР_3 .
Відповідно до Акту приймання-передачі від 06.03.2025 року позивач прийняв автомобіль AUDI Q7 кузов: НОМЕР_3 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 позивач з 06.03.2025 року є власником транспортного засобу з наступними параметрами:
1) рік випуску: 2025;
3) тип: 4L.4M/XDPXAQ1/QA8QA8D5019R131B204WEBEM1S5FLD2;
4) комерційний опис: Q7;
5) VIN-номер: НОМЕР_3 ;
6) повна маса: 2850 кг, маса без навантаження: 2175 кг;
8) об`єм двигуна: 2967 см кубічних;
9) тип палива або джерела енергії: дизельний гібрид;
11) кількість сидячих місць з місцем водія: 5;
13) максимальна потужність кВт: 210;
14) рівень екологічних норм: Євро-6.
Рішенням ДПС України від 17.09.2025 року №26999/6/99-00-06-01-02-06 скаргу позивача на вищевказане податкове повідомлення-рішення залишено без задоволення.

Вважаючи таке податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.

Згідно з пп. 14.1.157 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до пп. 41.1.1. п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Підпунктом 54.3.3. п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з п. 58.1. ст. 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Розділом XII Податкового кодексу України врегульовано сплату платниками податків податку на майно.

Відповідно до пп. 265.1.2. п. 265.1. ст. 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з транспортного податку.

Підпунктом 267.1.1. п. 267.1. ст. 267 Податкового кодексу України встановлено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

За пп. 267.2.1. п. 267.2. ст. 267 Податкового кодексу України Об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального".

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно пп. 267.3.1. п. 267.3. ст. 267 Податкового кодексу України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до п. 267.4. ст. 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

За пп. 267.5.1. п. 267.5. ст. 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктами 267.6.1., 267.6.2. п. 267.6. ст. 267 Податкового кодексу України встановлено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за податковою адресою (місцем реєстрації) платника податку, зазначеною в реєстраційних документах на об`єкт оподаткування.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку разом з детальним розрахунком суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів, зокрема, але не виключно, інформацію про транспортний засіб: марка, модель, об`єм циліндрів двигуна (куб. см), рік випуску та розмір ставки податку.

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Згідно пп. 267.6.6. п. 267.6. ст. 267 Податкового кодексу України за об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до пп. 267.8.1. п. 267.8. ст. 267 Податкового кодексу України транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року №66 (далі Методика).

Згідно п. 1 Методики вона встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 3 Порядку № 403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср = Цн х (Г/100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 44, ст. 1576)

Відповідно до п. 13, 14 Методики мінекономіки відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДПС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Мінекономіки забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального.

Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.

Підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про автомобіль позивача.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26.06.2025 року у справі №520/3435/21.

При відкритті провадження у справі суд витребував у відповідача: детальний розрахунок визначення середньоринкової вартості транспортного засобу, щодо якого прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.06.2025 року №1-0462-UA0033698.

На цю вимогу суду відповідач у відзиві пояснив: при формуванні ППР по автомобілю AUDI Q7, з об`ємом двигуна 2967 куб.см., державний номер НОМЕР_2 , 2025 року випуску, він-код НОМЕР_3 було використано інформацію, яка розміщена на офіційному вебсайті Мінекономіки згідно п.13 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 (зі змінами) (далі Методика), інформація з Єдиного реєстру транспортних засобів та відкритих Джерел Інтернету про цей автомобіль (розрахунок ТЗ відповідно до порядку наявний в додатках).

В додатках до відзиву міститься файл «розрахунок середньоринкової вартості тз.pdf». За змістом цей документ є скріншотом з веб-сайту "me.gov.ua/Vehicles/CalculatePrice?lang=uk-UA".

Відповідний веб-сайт судом досліджено безпосередньо. Фактично, в наявності три параметри для редагування шляхом обрання позиції з випадаючого списку: марка (в якій можливо встановити позначку «Audi»), модель (в наявності 19 різновидів моделі Q7), а також рік випуску.

Відповідач обрав марку «Audi» та 2025 рік випуску, однак модель визначив як Q7 S Line, 3.0. Дизель.

Передусім суд зауважує, що автомобіль позивача не міститься у Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2025 році. Не стверджував про це і відповідач. Отже, відповідач фактично виходив лише з даних веб-сайту Мінекономіки.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (п. 2); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 3); добросовісно (п. 5); розсудливо (п. 6); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (п. 8).

Зазначені критерії хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення та вчиняє дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 року у справі № 9901/459/21.

Суд констатує, що відповідач не дотримався вищевказаних вимог при розрахунку середньоринкової вартості відповідного транспортного засобу.

Так, навіть в самому спірному податковому повідомленні-рішенні відповідач вказав тип пального «Н», тобто дизельний гібрид.

Така позначка є вірною, адже згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу тип палива дійсно «Н».

Проте, відповідач повністю проігнорував гібридний характер двигуна у випадаючому списку на веб-сайті Мінекономіки, натомість обравши варіант лише «Дизель» (без врахування гібридного характеру двигуна).

Обираючи варіанти зі списку вибраний варіант має бути найбільш відповідним, що відповідає принципу розсудливості та обґрунтованості. Відповідач в свою чергу фактично повністю відкинув один з визначальних параметрів, обравши нерелевантний варіант моделі автомобіля, пояснень таким діям не надав.

Також на те, що відповідач обрав невірну модель вказує те, що наявна невідповідності потужностей двигуна, маси автомобіля, типових значень типу автомобіля та кузовних параметрів.

Найбільш відповідним наявним параметрам спірного автомобіля на веб-сайті Мінекономіки є модель: Q7 50 TDI quattro, 2967, Гібрид (електро, дизель).

Для цієї моделі середньоринкова ціна не перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати (3000000,00 грн), в зв`язку з чим автомобіль не є об`єктом оподаткування майновим податком.

Зазначене узгоджується і з тим, що фактично позивач теж погодив вартість та в подальшому сплатив суму, що є меншою ніж 3000000,00 грн.

При цьому суд зауважує, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним в силу вже лише того, що відповідач без обґрунтування обрав нерелевантний параметр у відповідному списку, в той час як суд не є податковим органом вищого рівня та не повинен замість відповідача фактично проводити відповідні дії та встановлювати згадані обставини, в свою чергу зазначений вище приклад судом наведено для ілюстрації наявності у списку більш відповідних позицій транспортному засобу позивача, що свідчить про необґрунтованість його правозастосування.

Отже, відповідач безпідставно визначив спірний автомобіль як об`єкт оподаткування, що свідчить про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення.

Щодо інших доводів позивача суд зазначає наступне.

Ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття».

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12.09.2024 року у справі №640/21435/22.

Спірне податкове повідомлення-рішення направлене позивачу 08.08.2025 року та ним отримане 19.08.2025 року. Отже, відповідач дійсно пропустив строк для направлення податкове повідомлення-рішення позивачу.

Водночас, суд не визнає таке порушення істотним та таким, що може саме по собі тягнути за собою визнання відповідного податкового повідомлення-рішення протиправним.

Також позивач вказував, що в податковому повідомленні-рішенні не вказано відомості про модель та об`єм циліндрів двигуна, однак відповідні відомості наявні в податковому повідомленні-рішенні, в т.ч. в тому примірнику, що сам позивач надав до суду (таблиця в нижній частині податкового повідомлення-рішення, п. 1 і п. 2 відповідають за модель і об`єм циліндрів). Інші відомості, передбачені законодавством, у податковому повідомленні-рішенні також вказані.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується платіжним документом від 13.10.2025 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову в сумі 968,96 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, в свою чергу сума 242,24 є надмірно сплаченою та може бути повернута позивачу за його клопотанням у відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», оскільки при поданні позовної заяви через підсистему «Електронний Суд» згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» застосовується понижуючий коефіцієнт.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, код ЄДРПОУ ВП: 44118658) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 30.06.2025 року №1-0462-UA0033698.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, код ЄДРПОУ ВП: 44118658) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 968,96 гривень (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко