Справа № 640/9504/21
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Житомир справа № 640/9504/21

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Малкової Марії Вікторівни про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Окружного адміністративного суду м.Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Малкової Марії Вікторівни, у якому, з урахуванням збільшеної позовної заяви, просив:

- визнати незаконними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни по виконавчому провадженню № 64699867:

про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2021 р.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого нпровадження від 03.03.21 р.;

про стягнення з боржника основної винагороди від 03.03.21 р.;

про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника від 16.03.2021 р.;

- стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни на користь ОСОБА_1 незаконно стягнуті кошти у сумі 2283,00 гривень.

На обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачем протиправно прийнято оскаржувані постанови по виконавчому провадженню № 64699867 щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса. Зокрема позивач акцентує увагу, що у нього взагалі відсутня заборгованість перед ТОВ "Фінфорс" та приватний виконавець незаконно відкрила виконавче провадження, оскільки позивач зареєстрований, проживає, працює і його майно знаходиться в м.Подільську Одеської області, тому жодних підстав для відкриття провадження у м.Києві відповідач не мала.

Також зазначає, що заочним рішенням Печерського районного суду м.Києва №757/19858/21-ц від 20.05.2021 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23 лютого 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною та зареєстрований у реєстрі за №2624 про стягнення з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінфорс" грошових коштів в сумі 8818 грн.

Відповідач надіслала відзив на позовну заяву, у якому заперечила проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що виконавчим документом встановлено, що місце проживання боржника знаходиться в межах виконавчого округу м.Києва, тому у неї не було підстав не прийняти його до виконання.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано вказаний адміністративний суд. Так, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

Тому справа №640/9504/21 надіслана Київським окружним адміністративним судом до Житомирського окружного адміністративного суду для розгляду.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу №640/9504/21 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі на 01.04.2025 об 11:00 год.

Судове засідання, призначене на 01.04.2025, у зв`язку із неявкою усіх учасників справи відкладено на 22.04.2025 на 11:00 год.

Судове засідання, призначене на 22.04.2025, у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги в Житомирській області відкладено на 13.05.2025 на 10:00 год.

Судове засідання 13.05.2025 у зв`язку із неявкою усіх учасників справи не відбулося. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача; від представника відповідача жодних заяв, клопотань, а також відзиву на позовну заяву не надходило. Також не надходило заяв, клопотань, пояснень на позовну заяву від третьої особи.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Згідно з ч. 9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе подальший розгляд справи здійснювати у письмовому провадженні.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у письмовому провадженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. на підставі виконавчого напису, вчиненого 23.02.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В., прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 64699867 від 03.03.2021 р.; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.03.21 р.; постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 03.03.21 р.; постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника від 16.03.2021 р.

На виконання вказаних постанов з пенсії позивача стягнуто 2283,00 грн.

Заочним рішенням Печерського районного суду м.Києва №757/19858/21-ц від 20.05.2021 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23 лютого 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною та зареєстрований у реєстрі за №2624 про стягнення з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінфорс" грошових коштів в сумі 8818 грн.

Вважаючи постанови приватного виконавця протиправними, а стягнення коштів - безпідставним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи юридичну оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положенням ст. 3 цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Пунктом 9 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, суд зазначає, що статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд наголошує, що відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України від 02.06.2016 року № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" державний виконавець та приватний виконавець повинні здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність.

Державний виконавець, приватний виконавець зобов`язані вживати всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання чи усунення конфлікту інтересів.

Конфліктом інтересів у цілях застосування цього Закону вважається суперечність між особистими інтересами державного виконавця або приватного виконавця та його професійними правами і обов`язками, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання державним виконавцем або приватним виконавцем його професійних обов`язків, а також на вчинення чи невчинення ним дій під час здійснення примусового виконання рішень (ч. 4 ст. 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Таким чином, суд наголошує, що під час здійснення своїх повноважень, виконавцю слід перевіряти усю необхідну інформацію задля належного здійснення покладених на нього функцій.

Суд акцентує увагу, що здійснення виконавцем перевірки за допомогою наданих йому державою в силу повноважень ресурсів є дієвим механізмом, що запобігає порушенню права на власність боржника, тобто права, гарантованого Конституцією України та Конвенцією з прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до матеріалів справи, ТОВ "Фінфорс" звернулося до приватного виконаця ОСОБА_3 із заявою від 24.02.2021 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2624 від 23.02.2021, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 8818,00 гривень.

У зазначеному виконавчому написі вказано адресу реєстрації боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , та місце проживання боржника - АДРЕСА_2 .

У відповідності до ст.ст. 24, 26 Закону України "Про виконавче провадження" 03.03.2021 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64699867 та оскаржувані постанови по виконавчому провадженню №64699867, які датовані 03.03.2021 та 16.03.2021.

Слід звернути увагу на те, що у виконавчому написі нотаріуса зареєстрованим місцем проживання боржника зазначено Одеська обл., Подільський р-н, м.Подільськ, тобто, при відкритті виконавчого провадження відповідач володіла достовірною інформацією про місце реєстрації боржника. Вказане свідчить про відсутність законних підстав для прийняття приватним виконавцем Малковою М.В., виконавчим округом якого є місто Київ, виконавчого документа, вчиненого приватним нотаріусом Головкіною Я.В. і відкриття виконавчого провадження про стягнення коштів з фізичної особи (позивача), зареєстроване місце проживання якого знаходиться в Одеській області, де він проживає і отримує доходи.

Зважаючи на наведені мотиви, аргументи відповідача про те, що у виконавчому документі зазначено дві адреси, одна з яких (фактичне місце проживання) - м. Київ, не спростовує того, що місце виконання рішення (у значенні статті 24 Закону № 1404-VIII) має визначатися за зареєстрованим місцем проживання боржника.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в межах розгляду адміністративних справ №160/15005/20 та №380/7750/20 досліджував питання місця виконання рішення та висловив наступну правову позицію. Сама лише вказівка на місце проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якого охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою. За описаної вище (мовиться про справу № 380/7750/20) ситуації визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон № 1404-VIII пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.

Таким чином, приватний виконавець прийняла до виконання виконавчий документ, місце виконання якого знаходиться поза межами його виконавчого округу.

У подальшому заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 20.05.2021, яке набрало законної сили, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, вчинений 23.02.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. та зареєстрований у реєстрі за №2624. Зокрема вказаним рішенням встановлено, що нотаріус вчинив виконавчий напис з порушенням норм чинного законодавства, не перевірив безспірності заборгованості.

Відповідно до ч. ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому належним способом захисту порушеного права є лише такий спосіб, який відповідає вимогам матеріального закону і призводить до поновлення прав позивача до такого стану, що існував до порушення права.

Суд зазначає, що в силу вимог п.5 частини першої статті 39 Закону 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню лише у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази про те, що приватним виконавцем у добровільному порядку закінчено виконавче провадження шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 64699867 від 03.03.2021 та припинено виконання постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.03.2021; про стягнення з боржника основної винагороди від 03.03.2021; про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника від 16.03.2021.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову в частині визнання незаконними та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни по виконавчому провадженню № 64699867: про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2021; про розмір мінімальних витрат виконавчого нпровадження від 03.03.202; про стягнення з боржника основної винагороди від 03.03.2021 р.; про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника від 16.03.2021.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку з винесенням приватним виконавцем постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника від 16.03.2021 з позивача було безпідставно стягнуто грошові кошти у розмірі 2283,00 грн. - 1141,51 грн. у квітні 2021 року та 1141,51 грн. у травні 2021 року.

Відтак, суд приходить до висновку, що такі дії приватного виконавця щодо стягнення грошових коштів є протиправними.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" грошові кошти, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець уповноважений зберігати кошти, цінні папери або інші цінності, що вилучаються у боржника за результатами вчинення виконавчих дій, для подальшої їх передачі стягувачу.

Положеннями ч. 2 ст. 32 Закону України, серед іншого, регламентовано, що приватний виконавець для здійснення діяльності зобов`язаний відкрити в державному банку окремі рахунки для зарахування коштів виконавчого провадження.

Відтак, суд дійшов до висновку про те, що приватний виконавець фактично є розпорядником коштів, що стягуються з боржника.

Окрім того, відповідно до відомостей з постанови ВП №64699867 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.03.2021, утримані кошти перераховуються за реквізитами приватного виконавця Малкової М.В.

Таким чином, у зв`язку із вчиненням приватним виконавцем дій щодо безпідставного стягнення коштів, поновлення права позивача не може бути покладено на самого позивача, оскільки він не несе відповідальності за недобросовісне та неналежне виконання суб`єктами владних повноважень покладених на них обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем належним чином та допустимими доказами обґрунтовано правомірність позовних вимог, а відповідачем не спростовано твердження про протиправність відкриття провадження ВП64699867 та винесених нею оскаржуваних постанов в межах цього ВП 64699867, тому належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача є задоволення позовних вимог шляхом визнання незаконними та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни по виконавчому провадженню №64699867: про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2021; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.03.2021; про стягнення з боржника основної винагороди від 03.03.2021; про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника від 16.03.2021, а також стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Малкової М.В. на користь ОСОБА_1 незаконно стягнуті кошти у сумі 2283,00 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 2724,00 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути вказані судові витрати з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Малкової Марії Вікторівни (02094, м.Київ, вул. Юрія Поправки, 6, офіс 14, код ) третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" (01042, м. Київ, вул. Новопечерський провулок, 19/3, корп. 2, офіс 9, ) про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни про відкриття виконавчого провадження №64699867 від 03.03.2021; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №64699867 від 03.03.2021; постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 03.03.2021 ВП №64699867; постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника від 16.03.2021 ВП №64699867.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Малкової Марії Вікторівни на користь ОСОБА_1 незаконно стягнуті кошти у сумі 2283,00 гривень.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Малкової Марії Вікторівни на користь ОСОБА_1 2724,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г.В. Чернова

17.12.25