Справа № 302/1676/25
Суддя: Повідайчик О. І.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 302/1676/25
Провадження № 2-а/302/31/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді Повідайчика О.І.,

за участю секретаря судового засідання Куруц В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 318/2 від 10.10.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 від 10.10.2025 № 318/2 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 34 000,00 грн, яку він вважає незаконною. На думку позивача, оскаржувана постанова винесена з істотним порушенням порядку притягнення до адміністративної відповідальності, визначеного КУпАП та Інструкцією, затвердженою наказом Міністра оборони України від 01.01.2024 № 3, оскільки щодо нього не складався протокол про адміністративне правопорушення, а також він не подавав заяви про визнання правопорушення та згоду на розгляд справи за його відсутності відповідно до статті 279-9 КУпАП.

Позивач зазначає, що про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 19.11.2025 ЄСІТС «Електронний суд» дізнався про постанову ІНФОРМАЦІЯ_4 № 318/2 від 10.10.2025 за якою було відкрито виконавче провадження № 79620815 від 18.11.2025. Крім того, позивач звертає увагу на суперечливість змісту постанови щодо його правового статусу: у вступній частині він зазначений як громадянин та одночасно як голова Пилипецької сільської ради, тоді як у резолютивній частині штраф накладено саме як на «громадянина ОСОБА_1 ». При цьому розмір штрафу 34 000,00 грн відповідає санкції, встановленій ч. 3 ст. 210-1 КУпАП для посадових осіб органів місцевого самоврядування, а не для громадян, що, на думку позивача, свідчить про невизначеність суб`єкта притягнення до відповідальності та неправильне застосування санкції.

На думку позивача, ІНФОРМАЦІЯ_5 не забезпечив належного вручення іменних повісток, а також поклав на Пилипецьку сільську раду обов`язки, не передбачені зазначеним Порядком. Окремо наголошує, що відомості щодо місця перебування військовозобов`язаних та перетину кордону можуть бути отримані відповідачем із Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що прямо випливає із Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та примітки до ст. 210 КУпАП, отже інкриміновані йому порушення є необґрунтованими.

У зв`язку з викладеним позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.10.2025 року № 318/2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити виконавче провадження № 79620815 від 18.11.2025.

Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09.12.2025:

- ОСОБА_1 поновлено пропущений строк звернення до суду, адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі;

- залучено до участі в цій справі як співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином завірені копії усіх матеріалів, за якими ОСОБА_1 постановою № 318/2 від 10.10.2025 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

17 грудня 2025 року відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 у встановлений судом строк подав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Стверджує, що постанова винесена за наявності для цього підстав, позаяк сільський голова не здійснив оповіщення військовозобов`язаних, а також не направив до ІНФОРМАЦІЯ_4 акту (наказ, розпорядження) про оповіщення резервістів та військовозобов`язаних із зазначенням в ньому відповідних відомостей. Вказує, що в постанові зазначено відомості про посаду позивача й типова постанова не містить вимог вказувати, що штраф накладається саме на фізичну особу, навіть якщо вона є посадовою особою. Зазначає, що вимогами діючого законодавства покладено на виконавчі органи сільських рад покладено обов`язки з оповіщення військовозобов`язаних, а організація діяльності останніх й керівництво ними покладається на сільських голів. Відтак стверджує про законність оскаржуваної постанови й просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити заявлені вимоги. Позивач додатково подав пояснення по справі та вказує, що в оскаржуваній постанові безпідставно наявне посилання на порушення вимог постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022, тоді як порядок проведення призову під час мобілізації та оповіщення військовозобов`язаних визначено постановою КМУ № 560 від 16.05.2024, якою, зокрема, передбачено порядок вручення повісток та взаємодії органів місцевого самоврядування з територіальними центрами комплектування. На думку позивача, ІНФОРМАЦІЯ_5 не забезпечив належного вручення іменних повісток, а також поклав на Пилипецьку сільську раду обов`язки, не передбачені зазначеним Порядком. Окремо наголошує, що відомості щодо місця перебування військовозобов`язаних та перетину кордону можуть бути отримані відповідачем із Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що прямо випливає із Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та примітки до ст. 210 КУпАП, отже інкриміновані йому порушення є необґрунтованими.

Відповідачі у судове засідання також не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Будь-яких клопотань від них щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

За таких обставин, відповідно до вимог частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), неявка учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце судового розгляду, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши фактичні обставини, суд зазначає таке.

Судом установлено, що 10 жовтня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_3 винесено постанову № 318/2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного штрафу в розмірі 34 000 гривень.

Згідно зі змістом постанови 23 вересня 2025 року голові Колочавської сільської ради було направлено розпорядження № 3069 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 майора ОСОБА_4 про проведення заходів мобілізації та, з метою уточнення облікових даних, здійснення оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 та забезпечення їх прибуття 30 вересня 2025 року о 10:00 год за адресою: АДРЕСА_1 . Оповіщенню підлягало сорок шість осіб. Натомість згідно з повідомленням голови Колочавської сільської ради Худинець В.І. від 29.09.2025 № 14-01/1025-25 розпорядження № 3069 від 23.09.2025 належним чином не виконано, чим, на думку органу, порушено пункт 47 постанови КМУ від 30.12.2022 року №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», тобто жодного військовозобов`язаного не оповіщено, а надані дані по оповіщенні 29 осіб, з яких 12 військовозобов`язаних перебуває за кордоном, а 14 «зачинені двері», 1 «не проживає», 2 «мають бронь та відстрочку». У постанові також зазначено, що у наданих до повідомлення документах не міститься пояснень сусідів чи родичів, не долучено довідки міграційної служби, що розцінено як неналежне виконання обов`язків із оповіщення. Окрім того, в силу вимог абзацу 3 пункту 12 Порядку та пункту 47 постанови № 1487 головою Колочавської сільської ради до ІНФОРМАЦІЯ_4 не направлено акта (наказу, розпорядження) про проведення оповіщення резервістів та військовозобов`язаних із визначенням підстав, мети видання, переліку осіб, які підлягають оповіщенню, дати, часу, місця прибуття, способів доставки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідальних осіб та порядку контролю. Зазначені порушення в своїй сукупності підпадають під ознаки ст. 210-1 КУпАП про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Відтак у постанові викладено висновок, що громадянин ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, розпорядженням т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 майора ОСОБА_5 від 23.09.2025 № 3069 голову Колочавської сільської ради було, зокрема, зобов`язано: 1) з метою уточнення облікових даних здійснити оповіщення 29 (згідно зі списком) призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , про їх виклик до цього відділу та забезпечити їх прибуття 30 вересня 2025 року о 10:00 год за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) про результати виконання розпорядження поінформувати до 30.09.2025 року; 3) інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які ухиляються від виконання військового обов`язку, подавати до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 13).

Розпорядженням Колочавського сільського голови від 10.01.2025 № 1 призначено представників сільської ради, уповноважених вручати повістки в адміністративних межах населених пунктів і територій, на які поширюються повноваження виконавчих органів сільської ради, та затверджено перелік їх функцій.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, зокрема, здійснюють під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та забезпечують прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою п`ятою статті 22 цього Закону; забезпечують на території відповідних населених пунктів ведення персонально-первинного військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів; забезпечують на території відповідних населених пунктів виконання законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до пункту 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487, у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів (додаток 13) щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:

- видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів;

- вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу (за наявності);

- письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;

- забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу.

Частиною 5 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560. Він визначає механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності, органами військового управління, підрозділами системи поліції та посадовими особами ТЦК та СП з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації; процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до ТЦК та СП, військових частин, органів СБУ та розвідувальних органів.

Згідно з пунктом 12 цього Порядку виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з отриманням розпорядження відповідного керівника ТЦК та СП про проведення заходів мобілізації чи виклик резервістів та військовозобов`язаних, зокрема, забезпечують доведення до підприємств, установ, організацій і населення розпорядження керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки; видають акти про проведення оповіщення резервістів та військовозобов`язаних, у яких зазначають підставу та мету видання, перелік осіб, які підлягають оповіщенню, дату, час та місце їх прибуття, способи доставки, відповідальних осіб і порядок контролю; здійснюють оповіщення за адресою місця проживання шляхом вручення повісток під особистий підпис; повідомляють письмово у триденний строк відповідний ТЦК та СП про результати оповіщення.

Пунктами 28, 31, 35, 43, 46 Порядку № 560 також визначено, що:

- виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки;

- повістки мають право вручати представники виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у межах адміністративних територій, на які поширюються їх повноваження;

- призначення таких представників здійснюється наказом відповідного керівника, який є підставою для видачі службового посвідчення;

- повістки для оповіщення представниками сільських рад доставляються керівнику виконавчого комітету разом із розпорядженням керівника РТЦК та СП про проведення заходів оповіщення.

Із матеріалів справи та змісту розпорядження № 3069 не вбачається, що разом із зазначеним розпорядженням на адресу Колочавської сільської ради були доставлені іменні повістки для оповіщення військовозобов`язаних згідно зазначеному в ньому переліку.

Щодо посилання в оскарженій постанові на відсутність пояснень сусідів, родичів та довідок міграційної служби, суд відзначає, що Порядок № 560 не покладає на представників виконавчих органів сільських рад обов`язку відбирати пояснення від родичів чи сусідів військовозобов`язаного чи резервіста.

Статтями 5, 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» передбачено, що держателем Реєстру є Міністерство оборони України, розпорядником Генеральний штаб Збройних Сил України, а органами ведення Реєстру є, зокрема, районні та міські територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. До персональних даних, які містяться в Реєстрі, належать місце проживання та місце перебування, відомості про дату виїзду за межі України та дату повернення на територію України тощо. Таким чином, саме відповідачі мали можливість самостійно отримати необхідні відомості про перебування відповідних осіб, що повністю узгоджується з приміткою до статті 210 КУпАП про те, що положення статей 210, 210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Реєстру персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими державними реєстрами.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на встановлений порядок управління, права і свободи громадян, власність тощо, і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, потерпілих, свідків, іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також інші істотні обставини.

Отже, притягненню особи до адміністративної відповідальності обов`язково має передувати належна, вчинена відповідно до вимог закону процесуальна діяльність суб`єкта владних повноважень та встановлення події і складу правопорушення.

Статтею 235 КУпАП визначено, що ТЦК та СП розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (статті 210, 210-1 КУпАП). Від імені ТЦК та СП розглядати справи і накладати стягнення мають право їх керівники.

Частиною 5 статті 283 КУпАП передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210, 210-1 КУпАП, у випадках, коли особа не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до відповідальності за її відсутності, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити відомості про дату, спосіб надходження та зміст заяви особи про визнання правопорушення. У постанові також мають бути наведені дані про порядок виконання адміністративного стягнення, реквізити для сплати штрафу та відомості про можливість сплати 50 % суми штрафу протягом десяти днів.

Абзацами 1-4, 10 пункту 1 Розділу ІІ Інструкції № 3 визначено, що протокол складається у двох примірниках і вручається особі під розписку; протокол не складається лише у разі, коли особа, належним чином повідомлена про виклик, не з`явилася без поважних причин або коли вона подала заяву про визнання правопорушення; особа має бути повідомлена про дату, час і місце розгляду справи не пізніше як за три доби шляхом підпису протоколу (якщо його складено) або окремим повідомленням.

Зазначені положення Інструкції № 3 узгоджуються з приписами ч. 2 ст. 254 та ч. 1 ст. 277-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Наявний у матеріалах справи протокол № 318/2 від 08 жовтня 2025 року не відповідає приписам ст. 256 КУпАП. Зокрема суд констатує, що протокол підписаний однією особою від імені особи, що притягується до адміністративної відповідальності й особи, якій надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення. З опису вкладення до листа, яким повинен був бути направлений протокол ОСОБА_1 слідує, що відправлення було подано оператору поштового зв`язку 09.10.2025, водночас матеріали справи не містять підтвердження його відправлення, а також вручення позивачу. При цьому суд зауважує, що згідно з відомостями протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи було призначено на наступний день 10 жовтня 2025 року на 15 год 30 хв. Відтак суд висновує про обґрунтованість доводів позивача щодо невручення йому протоколу про адміністративне правопорушення й відносно необізнаності ОСОБА_1 щодо розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення й притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, стаття 14 КУпАП передбачає, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за порушення правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Санкцією частини 3 статті 210-1 КУпАП встановлено різні розміри штрафу для фізичних і посадових осіб: для громадян від 1000 до 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, для посадових осіб від 2000 до 3500 таких мінімумів.

Разом із тим із тексту оскаржуваної постанови вбачається, що адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000,00 грн накладено на ОСОБА_1 саме як на громадянина фізичну особу, при тому, що у мотивувальній частині описуються обставини його діяльності як сільського голови (посадової особи органу місцевого самоврядування). Така суперечність не усувається матеріалами справи та не була роз`яснена відповідачами.

Частиною 1, 2 статті 77 КАС України унормовано, що кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в справах про оскарження рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності такого рішення покладається на відповідача.

Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що:

- відповідачами не доведено дотримання передбаченого КУпАП та Інструкцією процесуального порядку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (протокол складений з порушенням вимог законодавства, доказів належного повідомлення про розгляд справи матеріали не містять);

- відповідачами не спростовано доводи позивача про відсутність у Колочавської сільської ради іменних повісток, необхідних для оповіщення військовозобов`язаних, та про відсутність у представників сільської ради обов`язку збирати довідки Міграційної служби, оскільки такі відомості можуть бути отримані відповідачем як органом ведення Реєстру;

- відповідач не надав належних і допустимих доказів того, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та не обґрунтував необхідність притягнення його до відповідальності саме як громадянина, попри опис фактичних дій, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.

Верховний Суд у постанові від 27.06.2019 року у справі № 560/751/17 вказав, що висновок про наявність чи відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення має бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного й об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, у тому числі встановлення вини особи, підтвердженої належними та допустимими доказами. Обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення покладено на суб`єкта владних повноважень.

У цій справі відповідачі не спростували наведених у позові аргументів щодо порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності та не довели правомірність притягнення позивача до відповідальності.

Водночас відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Така ж правова позиція застосовується й у разі недоведеності складу правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1.залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2.скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу;

3.скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4.змінити захід стягнення в межах санкції.

Оскільки відповідачами не доведено правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Щодо вимоги про закриття виконавчого провадження суд зазначає, що, з огляду на приписи частини 3 статті 286 КАС України, скасування постанови і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є достатнім та належним способом захисту прав особи. Перелік рішень, які може ухвалити суд у такій категорії справ, є вичерпним, у зв`язку з чим у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Щодо судових витрат суд виходить з того, що згідно з частиною 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судові витрати, що підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, який виступав відповідачем у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 605,60 грн. З огляду на часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 половину сплаченого судового збору 302,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 2, 5-9, 72-77, 132, 139, 241-246, 255, 268, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 318/2 від 10 жовтня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 34 000,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 302,80 грн (триста дві гривні та 80 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено і підписано 18.12.2025.

Головуючий суддя О. І. Повідайчик