Справа № 420/17626/25
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/17626/25

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.,

повний текст судового рішення

складено 22.09.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ФЕМЕЛІ» до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ТОВ «ФУД ФЕМЕЛІ» (далі позивач) звернулось до суду з позовом до Одеської митниці (далі відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000198/2 від 20.04.2025 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000327 від 20.04.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що з метою митного оформлення придбаного товару, позивачем було подано до митного органу митну декларацію та інші необхідні документи із визначенням митної вартості товару за першим методом - за ціною договору. Проте, митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів. Позивач вважає прийняте рішення митного органу протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки винесено з порушенням положень Митного кодексу України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 року позов задоволено повністю.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «ФУД ФЕМЕЛІ» зареєстровано як юридична особа 18.10.2023 року (номер запису: 000005336) та згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами (основний); 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

15.01.2024 року між ТОВ «ФУД ФЕМЕЛІ» як покупцем та компанією ALTA KRAINA S. (Словакія) як продавцем укладено договір поставки товару №1501/2024 відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує концентровані соки, фруктові пюре та іншу сировину, іменовану надалі «Товар», на умовах, вказаних у Додатках до дійсного Контракту. Найменування Товару, що постачається за даним Контрактом, визначається у Додатках, що є невід`ємною частиною цього Контракту. Опис, асортимент, кількість Товару узгоджуються Сторонами окремо для кожної партії поставленого Товару та зазначаються в Додатках, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно з п.2 контракту №1501/2024 ціна на Товар, що постачається за цим Контрактом, визначається у Додатках до даного контракту. Ціна Товару включає вартість тари (упаковки), маркування, завантаження у транспортний засіб, укладання та кріплення Товару у транспортному засобі Валюта контракту та платежів: ЄВРО

Розділом 3 контракту №1501/2024 визначено умови оплати, а саме:

3.1 Умови оплати за кожну партію Товару визначаються у Додатках.

3.2. Датою оплати вважається дата списання коштів із рахунку Покупця.

3.3. Усі банківські витрати за Контрактом у країні Продавця несе Продавець, у країні Покупця Покупець. -

Відповідно до п.4 контракту №1501/2024 Продавець постачає Товар партіями на умовах, вказаних у Додатках до даного Контракту та згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів «Інкотермс 2010» у строк не пізніше ніж 30 (тридцять) календарних днів з дати підписання Додатку на партію Товару.

Згідно з п.5 контракту №1501/2024 Упаковка Товару вказується в Додатках. Продавець постачає Товар в упаковці, яка повинна захищати Товар від будь-яких пошкоджень при транспортуванні, перевалці (перевантаженні), розвантаженні. А також зберіганні Товару на складі Покупця, якщо поставляється в бочках.

13.03.2025 року ТОВ «ФУД ФЕМЕЛІ» та ALTA KRAINA S. (Словакія) підписано додаток №4/25 до контракту №1501/2024 від 15.01.2024 року відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує томатну пасту COLD BREAK 36-38%, врожай 2024, виробництва компанії ТАСHENG FENGO TOMATO PRODUCTS CO., LTD (Китай), іменоване надалі «Товар», на наступних умовах: Кількість: 39.090 тонн. Термін Відвантаження: Лютий-Квітень 2025. Ціна: 905,00 (Дев`ятсот п`ять) долл. США/тонну, CIF Одеса (Україна)

На підставі інвойсу №FG-AK-20250117 від 17.01.2025 року компанією «ALLTAG ALTA KRAINA S. (Продавець) було поставлено позивачу партію товару (томатна паста).

18.04.2025 року уповноважена позивачем особа діючи в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ФЕМЕЛІ» звернулась до Одеської митниці, у зв`язку із імпортуванням та ввезенням на територію України товару (митна декларація №25UA86U0).

Для підтвердження вказаних у митній декларації №25UA86U0 від 18.04.2025 року відомостей, до митної декларації, зокрема, було надано, зокрема, нижченаведений перелік документів:

- сертифікат якості (Certificate of quality) №б/н від 17.01.2025 року;

- пакувальний лист (Packing list) №б/н від 17.01.2025 року;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №FG-AK-20250117 від 17.01.2025 року;

- коносамент (bill of lading) №MEDUYX790635 від 05.02.2025 року;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) №110270 від 17.04.2025 року, №494 від 17.04.2025 року;

- сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №25C960120006/00041 від 12.02.2025 року;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №1501/2024 від 15.01.2024 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №4/25 від 13.03.2025 року.

Одеською митницею відповідно до ч.3 ст.53 МК України декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

19.04.2025 року декларант надано до митного органу лист №б/н від 19.04.2025 року щодо направлення документів і неможливості надання інших документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Одеська митниця за результатами розгляду поданих документів своїм рішенням №UA500500/2025/000198/2 від 20.04.2025 року здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару у сторону збільшення.

Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000327.

Так, у рішенні №UA500500/2025/000198/2 від 20.04.2025 року відповідачем було вказано, що:

1) у зовнішньоекономічному договорі в п.2.2 вказано, що валюта контракту та платежів визначено ЄВРО. Разом з тим, у додатковій угоді від №4/25 від 13.03.2025 року зазначено про визначення ціни договору у доларах США. Разом з тим, до видання вказаної додаткової угоди в інвойсі від 17.01.2025 року №FG-AK-20250117 було вказано валюту продажу товарів та розрахунків за договором: долар США. Вказане суперечить умовам контракту;

2) також, під час аналізу страхового полісу №PYIE74E06247 від 26.01.2025 року виявлено, що номер коносаменту, що зазначений у ньому, не відповідає наданому коносаменту MEDUYX790635 від 05.02.2025 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною договору було надано повний пакет документів у відповідності до переліку, закріпленого ч.2 ст.53 МК України. При цьому, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару містять розбіжності, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. В рішенні не обґрунтовано, в чому полягали об`єктивні сумніви у митній вартості, заявленій позивачем, неточності у визначеній митній вартості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правовідносини щодо організації та здійснення митної справи в Україні, економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України врегульовані положеннями Митного кодексу України (далі - МК України).

Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 ст.54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Так, як зазначено вище, однією з підстав прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів стало те, що в інвойсі від 17.01.2025 року №FG-AK-20250117 було вказано валюту продажу товарів та розрахунків за договором: долар США. Вказане суперечить умовам контракту.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми рахунку-фактури (інвойсу).

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про валюту і валютні операції» валютне регулювання в Україні ґрунтується на таких принципах, зокрема, свобода здійснення валютних операцій, що передбачає право фізичних та юридичних осіб - резидентів укладати угоди з резидентами та (або) нерезидентами та виконувати зобов`язання, пов`язані з цими угодами, у національній валюті чи в іноземній валюті, у тому числі відкривати рахунки у фінансових установах інших країн.

Частиною 2 ст.189 Господарського кодексу України визначено, що ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін.

В позовній заяві позивач пояснив, що сторони зовнішньоекономічного договору контракту №1501/2024 від 15.01.2024 року ALTA KRAINA s.r.o., Словаччина (Продавець) та ТОВ «ФУД ФЕМЕЛІ» (Покупець), на підставі ч.2 ст.189, ч.2 ст.377 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року №436-IV, ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року №435-IV, ч.1 ст.5, ч.1 ст.14 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 року №959-ХІІ, п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473-VIII мають право здійснювати будь-які валютні операції та розрахунки в іноземній валюті з іноземними суб`єктами господарської діяльності, що прямо не заборонені або не обмежені законодавством України; самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам; укладати угоди та виконувати зобов`язання, пов`язані з цими угодами в іноземній валюті; та є вільними у визначенні умов договору, в тому числі і ціни товару в іноземній валюті, яка визначається за згодою сторін.

Колегія суддів погоджується з такими доводами позивача, виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що в п.2.2 контракту №1501/2024 від 15.01.2024 року зазначено, що валюта контракту та платежів: ЄВРО.

Згідно з п.3.1 контракту №1501/2024 від 15.01.2024 року умови оплати за кожну партію Товару визначаються у Додатках.

Згідно з Додатком №4/25 від 15.01.2025 року до контракту №1501/2024 від 15.01.2024 року Продавець (ALTA KRAINA s.r.o., Словаччина) продає, а Покупець (ТОВ «ФУД ФЕМЕЛІ») купує: Томатну пасту COLD BREAK 36-38% врожай 2024 року, виробництва компанії ТАCHENG FENGO TOMATO PRODUCTS CO., LTD (Китай), іменоване надалі «Товар», на наступних умовах: кількість: 39,090 тонн; термін відвантаження: лютий-квітень 2025 року; ціна: 905,00 (дев`ятсот п`ять) доларів США/тонну, CIF Одеса (Україна). Загальна кількість Товару, який поставляється по даному додатку: 35376,45 (тридцять п`ять тисяч триста сімдесят шість, сорок п`ять) доларів США. Умови оплати: 100% оплата протягом 30 днів з моменту перетину кордону України.

Крім того, п.4.5 контракту №1501/2024 від 15.01.2024 року передбачено, що кожен інвойс повинен мати посилання на країну походження; одиниці виміру, кількість, ціну Товару, іншу погоджену інформацію. Продавець зобов`язується погодити з Покупцем зміст рахунка-фактури (інвойсу), який супроводжуватиме Товар до початку здійснення поставки.

В інвойсі (invoice) №FG-AK-20250117 від 17.01.2025 року наведені: найменування, адреса, платіжні реквізити Продавця ALTA KRAINA s.r.o., Словаччина; найменування, адреса Покупця - ТОВ «ФУД ФЕМЕЛІ», контракт №1501/2024 від 15.01.2024 року; наявний опис товарів - томатна паста COLD BREAK 36-38% врожай 2024 року (ТОМАТО PASTE COLD BREAK 36-38% BRIX CROP 2024); кількість 39090,00 кг; ціна за кілограм - 0,905 доларів США; загальна вартість - 35376,45 доларів США; умови оплати протягом 30 днів з моменту перетину кордону України.

Отже, як вірно встановив суд першої інстанції, сторони зовнішньоекономічного договору контракту №1501/2024 від 15.01.2024 року ALTA KRAINA s.r.o., Словаччина (Продавець) та ТОВ «ФУД ФЕМЕЛІ» (Покупець) у повній відповідності до вищезазначених положень законодавства України за взаємною згодою сторін визначили, що валютою ціни та валютою платежу за товари, зазначені в інвойсі (invoice) №FG-AK-20250117 від 17.01.2025 року та в додатку №4/25 від 15.01.2025 року до контракту №1501/2024 від 15.01.2024 року є долар США, а саме ціна товару становить 905,00 доларів США/тонну (або 0,905 доларів США за кілограм), та загальна вартість товару 35376,45 доларів США; умови оплати 100% оплата протягом 30 днів з моменту перетину кордону України.

Таким чином, з наведеного вбачається, що зазначення валюти продажу товарів та розрахунків за договором - долар США, в інвойсі (invoice) №FG-AK-20250117 від 17.01.2025 року, не суперечить умовам контракту №1501/2024 від 15.01.2024 року та додатку №4/25 від 15.01.2025 року до контракту №1501/2024 від 15.01.2024 року.

Щодо посилань відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що під час аналізу страхового полісу №PYIE74E06247 від 26.01.2025 року виявлено, що номер коносаменту, що зазначений у ньому, не відповідає наданому коносаменту MEDUYX790635 від 05.02.2025 року, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що постачання товару здійснювалось на умовах CIF Одеса.

У позові вказано, що в страховому полісі №РIE74E06247 від 26.01.2025 року вказаний не номер коносаменту, а номер букінгу (номер замовлення в окремій системі торговельного мореплавства для подальшої організації доставки, номер броні місця на морському судні) - 177GVPRLXTEN0650, який стає відомим та присвоюється до формування коносаменту.

В графі "booking ref." (номер бронювання) коносаменту (Bill of Lading) №MEDUYX790635 від 05.02.2025 року вказаний номер букінгу 177GVPRLXTEN0650.

Також відповідно до фактичних обставин справи, товар «томатна паста COLD BREAK 36-38% врожай 2024» перевозився в морських контейнерах №MEDU5589494, №TCKU2234436.

У позові вказано та не спростовано відповідачем, що згідно з інформацією, яка розміщена на Інтернет сайті MSC (Mediterranean Shipping Company) (https://www.msc.com/ru/track-a-shipment), яка здійснювала морське перевезення товару "томатна паста COLD BREAK 36-38% врожай 2024", за номером букінгу 177GVPRLXTEN0650 наведено інформацію про контейнери №MEDU5589494, №TCKU2234436, в яких товар "томатна паста COLD BREAK 36-38% врожай 2024" переміщувався з порту Тяньцзінь (Китай) до порту Одеса (Україна).

Також суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що оскільки коносамент №MEDUYX790635 складений пізніше аніж страховий поліс №РIE74E06247, то очевидним є те, що у відповідному полісі не могло бути викладено інформацію про коносамент.

За таких обставин, колегія суддів приймає доводи позивача, що висновок Одеської митниці в оскаржуваному рішенні про те, що начебто у страховому полісі вказаний номер коносаменту не відповідає дійсності. Такі підстави не могли бути підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а також причиною для коригування митної вартості та для відмови у митному оформленні.

Також колегія суддів зазначає, що зазначивши у оскаржуваному рішенні про виявлені розбіжності, митний орган не зазначає яким чином це вплинуло на митну вартість товару та чому це є перешкодою до її визначення за першим методом.

Також колегія суддів, стосовно витребування митним органом додаткових документів, вважає за необхідне зазначити, що Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 року у справі №804/15600/15 наголосив, що витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

У цій поставної Верховний Суд звернув увагу, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися в правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

З цього приводу слід зазначити, що якщо позивачем надані документи, які підтверджують митну вартість товару, що заявлена у митній декларації, вимога щодо надання додаткових документів і посилання на ненадання таких документів, як на підставу для відмови у митному оформленні товару, за заявленою позивачем митною вартістю, є безпідставними.

Також як зазначено в оскаржуваному рішенні та встановлено судом першої інстанції, за результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу. Попередні методи не застосовувалися з наступних причин: у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій товарами, відповідно до статті 59-63 МК України неможливо застосувати метод за ціною договору щодо ідентичних товарів.

При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів.

Орган доходів і зборів зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Натомість, у п.33 оскаржуваного рішення, у якому мають бути викладені обставини прийняття рішення, зазначено лише посилання на митні декларації, в порівняння з якою співставлялась вартість товару.

В пункті 33 оскаржуваного рішення митний орган лише констатує неможливість застосування методів за ціною договору щодо ідентичних та подібних товарів у зв`язку із відсутністю у Митниці такої інформації.

З цього приводу необхідно зазначити, що відомості, які містяться в ЄАІС Держмитслужби, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень, та жодним чином не можуть слугувати визначальним фактором під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР).

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Разом з тим, Верховним Судом сформовано правову позицію, що «формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню» (Постанови від 21.02.2018 року по справі №820/17417/14, від 04.09.2018 року по справі №818/1186/17).

Отже, враховуючи наведені обставини та висновки, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зауваження, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару. Відповідачем не надано до суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Тобто, у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містили розбіжності є необґрунтованими, оскільки надані позивачем документи спростовують твердження контролюючого органу про наявність в них розбіжностей та відсутності всіх відомостей, що підтверджують ціну імпортованого товару, зокрема наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалася на документально підтверджених відомостях, що піддавались обчисленню, поданих до митниці документів було достатньо для прийняття рішення про розмитнення товару за ціною Договору, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.

Таким чином, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, за наслідками яких розпочалась процедура консультацій та в подальшому скориговано митну вартість товару.

Враховуючи все наведене, колегія суддів робить висновок, що відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар, та безпідставно, в порушення ст.58 МК України, здійснив визначення митної вартості імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням другорядного резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав.

Вищевказане свідчить, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими, а рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2025/000198/2 від 20.04.2025 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000327 від 20.04.2025 року є протиправними та належать до скасування.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька