Справа № 635/3773/25
Суддя: Карасава І. О.
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський районний суд Харківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа №635/37733/25

Провадження № 2-а/635/132/2025

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карасави І.О.,

секретаря судового засідання Дерелюк К.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 №1176 від 09 травня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17 000,00 грн у зв`язку з нез`явленням до 25 березня 2025 року о 10 години 00 хвилин за повісткою, направленою через розпорядження голові Мереф`янської міської ради для проходження медичного огляду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо позивача відбувся в той же день, що й складання протоколу про адміністративне правопорушення №1176 09 травня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 . За таких обставин, при винесенні постанови №1176 про адміністративне правопорушення від 09 травня 2025 року було порушено порядок розгляду справи, оскільки розгляд здійснювався за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відповідачем не в повній мірі виконані вимоги ст. 252 КУпАП та не встановлено усіх обставин, які мали значення для правильного вирішення справи, а отже оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 червня 2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

10 листопада 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено клопотання про долучення доказів, а саме матеріалів про адміністративне правопорушення №1176 від 09 травня 2025 року, за ознаками ч.3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 і у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, на виконання ухвали суду щодо витребування доказів були надані докази, які долучені до матеріалів справи. Відзив на момент розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до вимог частини 3 статті 205 КАС України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та відповідача в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до витягу військово-облікового документу з Оберіг вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 який відповідно до постанови ВЛК від 14 лютого 2007 року є непридатним у мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

Позивач ознайомлений зі змістом протоколу №1176 від 09.05.2025 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, з правами та обов`язками, передбаченими ст. 268 КУпАП, був присутній під час складання протоколу та надав свої письмові заперечення, в яких зазначив, що не отримував повістку та йому не було відомо про необхідність з`явитися до органів ТЦК для проходження ВЛК.

На підставі протоколу №1176 від 09.05.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була винесена постанова від 09.05.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що 09.05.2025 під час перевірки документів у ІНФОРМАЦІЯ_5 відомостей(персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 . Абзацом 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону України від 11.04.2024 №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набув чинності 18 травня 2024 року, визначено, шо під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022, затвердженого Законом України « Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-ІХ громадянину України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 було сформовано та направлено повістку через розпорядження голові Мереф`янської міської ради для проходження медичного огляду, та з`явитись до 25 березня 2025 о 10:00 годин, але він не прибув. Громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги ч.3 ст. 210-1 КУпАП, Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів ПКМУ від 30.12.2022 №1487», абз. 8 ч. 3, абз. 3, 5 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто вчинив адміністративне правопорушення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Частинами першою та другою ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення їх до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні розпочав діяти особливий період, який діє і до цього часу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.

18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024 (далі Закон № 3633-ІХ).

Цим Законом положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно якої, встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Відповідно до постанови КМУ від 30 грудня 2022 року №1487 Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.

Судом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він в умовах особливого періоду, будучи військовозобов`язаним, не прибув ІНФОРМАЦІЯ_6 по повістці, яка була сформована та направлена ОСОБА_1 через розпорядження голові Мереф`янської міської ради для проходження медичного огляду, до 25.03.2025.

Відповідно до підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 №560 «Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного(міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

З наданих відповідачем до суду доказів, вбачається, що повістка №2927165 не містить будь-яких даних щодо направлення, одержання або відмови від отримання її адресатом ОСОБА_1 , дата вручення та підпис також відсутні. Докази отримання повістки через Укрпошту в матеріалах справи відсутні.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин, зокрема, направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного та наявність відомостей про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином, щодо необхідності прибути 25 березня 2025 о 10:00 годин до ІНФОРМАЦІЯ_6 для проходження медичного огляду.

Крім того, позивач зазначає, що він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав направлення від 09.05.2025 №3378327 та пройшов ВЛК.

На підтвердження вказаної позиції ОСОБА_1 надав до суду військово-обліковий документ, сформований 18.12.2025 з Резерву+, номер в реєстрі Оберіг 4, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 як військовозобов`язаний, дані уточнені 18.12.2025, ВЛК пройдено 09.06.2025, придатний, встановлено відстрочку до 03.02.2026 на підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Інших доказів на підтвердження правомірності винесення спірної постанови, відповідачем суду не надано.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу(ч. 1 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень саме на відповідача у справі покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності. На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23.10.2018 року (справа № 743/1128/17).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятої ним постанови №1176 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 09 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 , а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №1176 від 09 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП винесеної ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 майором ОСОБА_2 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ,

Суддя І.О. КАРАСАВА