Справа № 160/30907/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/30907/24
(суддя Тулянцева І.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Перетятько К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року та додаткове рішення від 04 липня 2025 у справі №160/30907/24 за позовом Східного офісу Держаудитслужби до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Східний офіс Держаудитслужби 20 листопада 2024 року звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, згідно з яким просить:

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) у дохід Державного бюджету України кошти у сумі 1 037 895,48 гривень (один мільйон тридцять сім тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень 48 копійок) за наступними реквізитами: Населений пункт: м. Київ, Отримувач: ГУК у Дніпропетровській області/Саксаганський район/24060300, Код отримувача: 37988155, Банк отримувача: Казначейство України, Рахунок отримувача: UA0004650, Код класифікації доходів бюджету 24060300, Найменування податку, збору, платежу інші надходження;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України відобразити на позабалансовому обліку орендовані військовою частиною житлові та службові приміщення для розміщення військовослужбовців.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на виконання п. 1.1.6.2 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Східного офісу Держаудитслужби на I квартал 2024 року позивачем проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2022 року по 31.12.2023 року, якою встановлено ряд фінансових порушень, що відображені в акті ревізії від 27.06.2024 року №040420-24/42. Враховуючи, що вжитими в період ревізії заходами не було забезпечено повне усунення виявлених порушень, позивачем було скеровано на адресу відповідача лист від 24.07.2024 № 040420-15/4416-2024 «Про усунення виявлених порушень» в строк до 20.08.2024. Проте, по теперішній час порушення, відображені в пункті 5, 6 та 7 зазначеної вимоги відповідачем не усунуто.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у справі розглянутой за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено повністю.

Вирішуючи спірні правовідносини суд першої інстанції, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та додатковим рішенням у цій справі відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення та додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відповідач не може забезпечити відображення на позабалансовому обліку орендовані військовою частиною житлові приміщення та службові приміщення тому, що вартість орендованого та службового житла відповідачу невідома. Орендодавцями орендованих військовою частиною житлових приміщень є фізичні особи які не повідомляють вартість орендованого житла.

Зазначає, що нормативно не врегульовано порядок здійснення погодинного розрахунку для виплат грошового забезпечення, нарахування та виплата грошового забезпечення за рахунок загального фонду Держбюджету не призвела до порушення бюджетного законодавства.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач просить у її задоволені відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначає про безпідставність доводів відповідача про неможливість облікування на позабалансовому рахунку орендованих та службових квартир та відсутнісь нормативного обгрунтувння такої позиції.

Посилається на наявність у відповідача обов`язку здійснити коригування обсягів узятих бюджетних зобов`язань за загальним фондом кошторису для проведення видатків з цих зобов`язань із спеціального фонду кошторису відповідно до бюджетного законодавства.

Звертає увагу на безпідставне посилання відповідача на практику Верховного Суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідача, які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача, який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що на виконання п. 1.1.6.2 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Східного офісу Держаудитслужби на I квартал 2024 року, на підставі направлення на проведення ревізії від 28.03.2024 № 143, виданого начальником Східного офісу Держаудитслужби Довгим В.В., головним державним аудитором відділу контролю у галузі оборони, в правоохоронних органах, органах влади та контролю за місцевими бюджетами Східного офісу Держаудитслужби ОСОБА_1 проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, за результатами якої складено акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 № 040420-24/42 від 27.06.2024 року.

Листом від 08.07.2024 року №6/11/13-2165, військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України були подані заперечення до акта ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 № 040420-24/42 від 27.06.2024 року

Висновком на заперечення до акта ревізії від 27.06.2024 № 040420-24/42 окремих питань фінансово-господарської діяльності військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, затвердженим начальником Східного офісу Держаудитслужби Довгим В. 22 липня 2024 року, - заперечення не були прийняті.

На підставі висновків акта ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 № 040420-24/42 від 27.06.2024 року, Східним офісом Держаудитслужби винесено вимогу "Про усунення виявлених порушень" від 24.07.2024 №040420-15/4416-2024.

Згідно зі змістом зобов`язальної частини вимоги "Про усунення виявлених порушень" від 24.07.2024 №040420-15/4416-2024:

«На підставі пункту 1 частини 1 статті 8, пункту 7 статті 10, частини 2 статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-ХІІ (далі - Закон №2939-ХІІ), підпункту 7 пункту 4, підпункту 14 пункту 6 Положення про Східний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Державної аудиторської служби України від 02.06.2016 №23, пунктів 46, 49, 50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550, Східний офіс Держаудитслужби вимагає:

1) Розглянути результати проведеної ревізії та питання щодо притягнення у порядку, встановленому законодавством, до відповідальності працівників, винних у допущених порушеннях;

2) Відповідно до вимог п. 4 розділу II. «Визнання та первісна оцінка основних засобів» Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку в державному секторі 121 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2010 №1202, п. 6 Розділу IV «Облік основних засобів в оренді» Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів суб`єктів державного сектору, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 № 11, забезпечити проведення дооцінки комплексу будівель та споруд з інфраструктурою, які використовуються Військовою частиною відповідно до договору оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста від 17.05.2010 № 21/7, укладеного з Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області.

3) Відповідно до вимог ч. 3, ч. 5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, забезпечити відображення за даними обліку Військової частини вартості отриманої від закладів освіти міста благодійної допомоги у якості готових страв та їх списання на загальну суму 2 699 116,56 грн.

4) Відповідно до вимог п.1.3, 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, забезпечити відображення за даними бухгалтерського обліку Військової частини дебіторської заборгованості за не надані комунальні послуги, яка відображена в обліку дебітора станом на 31.12.2023 та не відображена в обліку Військової частини, на суму 7 745,88 грн. Вжити заходи щодо стягнення в повному обсязі не відшкодованої суми заборгованості у розмірі 7 745,88 грн, у разі необхідності шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

5) Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, розділу 011 «Орендовані основні засоби розпорядників бюджетних коштів» класу 0. «Позабалансові рахунки розпорядників бюджетних коштів та державних цільових фондів» Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 №1203, відобразити на позабалансовому обліку орендовані Військовою частиною житлові приміщення для розміщення військовослужбовців.

6) Відповідно до вимог ч. 1, ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», розділу 02 «Активи на відповідальному зберіганні» класу 0. «Позабалансові рахунки розпорядників бюджетних коштів та державних цільових фондів» Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 №1203, відобразити на позабалансовому обліку майно, власником якого є Головне управління Національної гвардії України, а саме: службові квартири.

7) Відповідно до вимог абз. 17 п.4 ст.13 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VІ, забезпечити відшкодування зайво використаних коштів загального фонду на покриття витрат спеціального фонду (проведення видатків на виплату грошового забезпечення, сплату єдиного соціального внеску, видатків на харчування і медикаменти, які включені до калькуляцій з надання платних послуг) при наданні платних послуг на суму 1 037 895,48 грн, шляхом сплати коштів спеціального фонду в дохід державного бюджету за кодом 21080500 «Інші надходження».

Крім того, у вищевказаній вимозі Східним офісом Держаудитслужби зазначено, що вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення виявлених порушень разом із завіреними належним чином копіями підтвердних первинних документів, розпорядчих та інших документів надати на адресу Східного офісу Держаудитслужби у строк до 20 серпня 2024 року, а у подальшому інформацію надавати щомісячно до 15 числа місяця до повного усунення виявлених порушень.

Відшкодування зайво використаних коштів загального фонду шляхом сплати коштів спеціального фонду в дохід державного бюджету та зобов`язання вчинити певні дії є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2939-XII).

Згідно з частиною другою статті 15 Закону № 2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Відповідно до пункту 27 Порядку № 631 складення акта перевірки закупівель, його підписання та реалізація результатів перевірки здійснюються за процедурами, передбаченими пунктами 35, 38-47, абзацами першим і другим пункту 48, пунктами 49-52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. № 550 (далі - Порядок № 550), з урахуванням норм, установлених цим Порядком.

Відповідно до пункту 50 Порядку № 550, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів у відповідності до пункту 10 частини 1 статті 10 Закону № 2939 органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави.

Отже, органу державного фінансового контролю надано повноваження здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

При цьому як правильно встановлено судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, у пунктах 5-6 вимоги від від 24.07.2024 №040420-15/4416-2024, вказано, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, розділу 011 «Орендовані основні засоби розпорядників бюджетних коштів» класу 0. «Позабалансові рахунки розпорядників бюджетних коштів та державних цільових фондів» Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 №1203, відобразити на позабалансовому обліку орендовані Військовою частиною житлові приміщення для розміщення військовослужбовців, а також майно, власником якого є Головне управління Національної гвардії України, а саме: службові квартири.

Так, позивачем самостійно зазначається та відповідачем не оспорюється, що оренда житлових приміщень для розміщення військовослужбовців здійснюється військовою частиною на підставі укладених договорів. За період з 01 01.2022 по 31.12.2023 Військовою частиною на піднайом (найом) житла військовослужбовцям в 2022 році було укладено 35 договорів, в 2023 році 21 договір.

Ревізією оприбуткування орендованого майна встановлено порушення ведення бухгалтерського обліку в частині не оприбуткування протягом 2022 року 35 орендованих квартир та протягом 2023 року 21 орендованої квартир на позабалансовому обліку, що є порушенням ч. 1, ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», розділу 011 «Орендовані основні засоби розпорядників бюджетних коштів» класу 0. Позабалансові рахунки розпорядників бюджетних коштів та державних цільових фондів Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 №1203.

Відповідно до Порядку застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 №1203 встановлено, що клас 0. «Позабалансові рахунки розпорядників бюджетних коштів та державних цільових фондів» та на позабалансових рахунках цього класу обліковуються матеріальні цінності, інші активи та зобов`язання, що не належать розпорядникам бюджетних коштів (державним цільовим фондам) або перебувають у їх тимчасовому розпорядженні. Бухгалтерський облік зазначених цінностей ведеться за простою системою, за якою записи про надходження, вибуття, використання, продаж матеріальних цінностей, бланків документів суворої звітності, утворення умовних прав і зобов`язань, списання з балансу майна внаслідок нестачі, псування та дебіторської заборгованості проводяться тільки на одному позабалансовому рахунку із зазначенням змісту і кількісно-вартісних показників операції.

Рахунок 01 «Орендовані основні засоби та нематеріальні активи» призначено для обліку й узагальнення інформації щодо орендованих та отриманих у користування необоротних активів, зокрема отримане у користування авторське право та суміжні з ним права, за користування якими сплачується роялті.

Збільшення залишку рахунку відбувається при надходженні орендованих та отриманих у користування необоротних активів, зменшення - при їх поверненні та у разі закінчення строку користування нематеріальними активами, встановленого договором.

Рахунок 01 «Орендовані основні засоби та нематеріальні активи» має, зокрема, субрахунок, 011 «Орендовані основні засоби розпорядників бюджетних коштів»;

На субрахунку 011 «Орендовані основні засоби розпорядників бюджетних коштів» ведеться облік розпорядниками бюджетних коштів орендованих основних засобів за вартістю, зазначеною в договорі про оренду.

Наказом МВС України № 150 від 06.04.2009 р. було затверджено Порядок оренди та оплати орендованих житлових приміщень у Національній гвардії України (далі - Порядок № 150).

Цей Порядок визначає процедуру оренди територіальними управліннями, з`єднаннями, військовими частинами і підрозділами, вищими навчальними закладами, навчальними військовими частинами (центрами), базами, установами та закладами Національної гвардії України далі - військові частини) житлових приміщень усіх форм власності для тимчасового проживання в них військовослужбовців та членів їх сімей, а також порядок їх оплати.(п. 1.1. Порядку № 150)

Відповідно до п. 1.2 Порядку № 150 у разі відсутності у військовій частині службового житлового фонду частина зобов`язана для розміщення військовослужбовців та членів їх сімей орендувати житлові приміщення в межах норм, установлених чинним законодавством.

Згідно з п. 2.1 Порядку №150, оренда житлових приміщень підприємств, організацій, установ усіх форм власності та фізичних осіб - власників житла для розміщення військовослужбовців здійснюється військовою частиною на підставі договору, оформленого згідно з вимогами Цивільного кодексу України

Якщо орендодавець є фізичною особою, розмір орендної плати визначається в договорі оренди житлового приміщення. Мінімальна сума орендного платежу визначається за Методикою визначення мінімальної суми орендного платежу за нерухоме майно фізичних осіб, затвердженою постановою Кабінетом Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1253 ( 1253-2010-п ), виходячи з мінімальної вартості оренди одного квадратного метра загальної площі нерухомості, з урахуванням місця її розташування, інших функціональних та якісних показників, що встановлюються органами місцевого самоврядування села, селища, міста, на території яких розташовано житлове приміщення.

Відповідно до п.п. 2.5-2.6 Порядку №150, прийом-передавання орендованих житлових приміщень від орендодавця здійснюється військовими частинами за актом приймання-передавання орендованого житлового приміщення (додаток 1) відповідно до укладеного договору оренди.

Відповідальними за укладення договорів оренди житлових приміщень, виконання їх умов сторонами, облік орендованих житлових приміщень є квартирно-експлуатаційні служби військових частин.

Облік орендованих житлових приміщень здійснюється в Книзі обліку орендованих житлових приміщень

Згідно з п.п. 3.1-3.3 Порядку №150, військова частина орендує житлове приміщення, яке повинно відповідати вимогам чинного житлового законодавства, і надає його в тимчасове користування військовослужбовцю з обов`язковим укладенням з ним договору користування цим житловим приміщенням та складанням акта приймання-передавання орендованого житлового приміщення (додаток 3), який підписується представниками військової частини та військовослужбовцем.

Орендовані житлові приміщення надаються в тимчасове користування військовослужбовцям, які зареєстровані за місцем проходження військової служби.

Орендовані приміщення розподіляються у військових частинах між військовослужбовцями відповідно до рішень житлово-побутових комісій цих частин, затверджених командиром.

Проте, через відсутність у військової частини НОМЕР_1 власного житлового фонду, протягом 2022-2023 р. укладались договори найму житла із фізичними особами власниками житла, для розміщення військовослужбовців та членів їх сімей.

Статтею 810 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Таким чином, істотними умовами договору оренди житла є: предмет договору, тобто, об`єкт оренди (житло); строк оренди та орендна плата.

Відповідно до ст. 812 ЦК України, предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина.

Строк договору найму житла визначений у ст. 821 ЦК України, а саме договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років. До договору найму житла, укладеного на строк до одного року (короткостроковий найм), не застосовуються положення частини першої статті 816, положення статті 818 та статей 822, 823, 824 цього Кодексу.

Стаття 820 ЦК України регулює питання плати за найм житла. Отже, розмір плати за найм житла встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за найм житла, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Одностороння зміна розміру плати за найм житла не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за найм житла у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за найм житла не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця.

Форма договору найму житла регулюється ст. 811 ЦК України, відповідно до якої, договір найму житла укладається у письмовій формі.

Так відповідачем зазначено, що договори найму житлових приміщень, які укладались військовою частиною НОМЕР_1 з фізичними особами та договори користування житловими приміщеннями є строковими, термін дії яких не перевищував один рік.

При цьому, як передбачено Порядком застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 №1203, так і самостійно визначається позивачем, аналітичний облік орендованих необоротних активів ведеться за видами активів, збільшення залишку рахунку 01 «Орендовані основні засоби та нематеріальні активи» відбувається при надходженні орендованих та отриманих у користування необоротних активів, зменшення при їх поверненні.

З моменту закінчення дії строку договору оренди, його дія припиняється та договір вважається розірваним, в зв`язку з чим предмет договору, а саме житлове приміщення повинно бути повернуто орендодавцеві.

При цьому зменшення залишку рахунку 01 «Орендовані основні засоби та нематеріальні активи» відбувається при поверненні орендованих та отриманих у користування необоротних активів.

Крім того, слід зазначити, що відповідач не був позбавлений можливості звернутися до Головного управління Національної гвардії України, як власника службових квартир, переданих відповідачу в тимчасове користування з метою забезпечення житлом військовослужбовців які проходять службу в цій військовій частині, з вимогою щодо надання інформації про вартість вказаного майна.

Водночас відповідачем до суду не було надано будь-яких доказів того, що ним не було набуто права володіння або користування зазначеним службовим фондом.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами позивача щодо правомірності його вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України відобразити на позабалансовому обліку орендовані військовою частиною житлові та службові приміщення для розміщення військовослужбовців та задоволення позову в цій частині вимог.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі відносно того, що відповідач не може забезпечити відображення на позабалансовому обліку орендовані військовою частиною житлові приміщення та службові приміщення враховуючи відсутнісь нормативного обгрунтування такої позиції. Діюче законодавство не передбачає жодних обмежень якіб перешкоджали відповідачу з`ясувати вартість орендованого та службового житла та виконати вимоги позивача.

Щодо вимог про стягнуння з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) у дохід Державного бюджету України кошти у сумі 1 037 895,48 гривень (один мільйон тридцять сім тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень 48 копійок) за наступними реквізитами: Населений пункт: м. Київ, Отримувач: ГУК у Дніпропетровській області/Саксаганський район/24060300, Код отримувача: 37988155, Банк отримувача: Казначейство України, Рахунок отримувача: UA0004650, Код класифікації доходів бюджету 24060300, Найменування податку, збору, платежу інші надходження слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про Національну гвардію України» від 13 березня 2014 року № 876-VII фінансування діяльності Національної гвардії здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, не заборонених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» господарська діяльність у Збройних Силах України - це специфічна діяльність військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України (далі - військові частини), пов`язана із забезпеченням їх повсякденної життєдіяльності і яка передбачає ведення підсобного господарства, виробництво продукції, виконання робіт і надання послуг, передачу в оренду рухомого та нерухомого військового майна (за винятком озброєння, боєприпасів, бойової та спеціальної техніки) в межах і порядку, визначених цим Законом.

Згідно із частинами 4, 8 статті 13 Бюджетного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ поділяються на такі групи: перша група - надходження від плати за послуги, що надаються бюджетними установами згідно із законодавством; друга група - інші джерела власних надходжень бюджетних установ.

У складі першої групи виділяються такі підгрупи: підгрупа 1 - плата за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю; підгрупа 2 - надходження бюджетних установ від додаткової (господарської) діяльності; підгрупа 3 - плата за оренду майна бюджетних установ; підгрупа 4 - надходження бюджетних установ від реалізації в установленому порядку майна (крім нерухомого майна).

У складі другої групи виділяються такі підгрупи: підгрупа 1 - благодійні внески, гранти та дарунки; підгрупа 2 - кошти, що отримують бюджетні установи від підприємств, організацій, фізичних осіб та від інших бюджетних установ для виконання цільових заходів, у тому числі заходів з відчуження для суспільних потреб земельних ділянок та розміщених на них інших об`єктів нерухомого майна, що перебувають у приватній власності фізичних або юридичних осіб; підгрупа 3 - кошти, що отримують вищі та професійно-технічні навчальні заклади від розміщення на депозитах тимчасово вільних бюджетних коштів, отриманих за надання платних послуг, якщо таким закладам законом надано відповідне право.

Власні надходження бюджетних установ використовуються (з урахуванням частини дев`ятої статті 51 цього Кодексу) на: покриття витрат, пов`язаних з організацією та наданням послуг, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю (за рахунок надходжень підгрупи 1 першої групи); організацію додаткової (господарської) діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 2 першої групи); утримання, облаштування, ремонт та придбання майна бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 3 першої групи); ремонт, модернізацію чи придбання нових необоротних активів та матеріальних цінностей, покриття витрат, пов`язаних з організацією збирання і транспортування відходів і брухту на приймальні пункти (за рахунок надходжень підгрупи 4 першої групи); господарські потреби бюджетних установ, включаючи оплату комунальних послуг і енергоносіїв (за рахунок надходжень підгруп 2 і 4 першої групи); організацію основної діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгруп 1 і 3 другої групи); виконання відповідних цільових заходів (за рахунок надходжень підгрупи 2 другої групи).

Платежі за рахунок спеціального фонду бюджету здійснюються в межах коштів, що фактично надійшли до цього фонду на відповідну мету (з дотриманням вимог частини 2 статті 57 цього Кодексу), якщо цим Кодексом та/або законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) не встановлено інше.

Пунктом 30 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України передбачено, що основним плановим фінансовим документом бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень - є кошторис.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228 затверджено Порядок складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ (далі - Порядок №228), відповідно до п.1 якого кошторис бюджетних установ має такі складові частини:

- загальний фонд, який містить обсяг надходжень із загального фонду бюджету та розподіл видатків за повною економічною класифікацією видатків бюджету на виконання бюджетною установою (далі - установа) основних функцій або розподіл надання кредитів з бюджету за класифікацією кредитування бюджету;

- спеціальний фонд, який містить обсяг надходжень із спеціального фонду бюджету на конкретну мету та їх розподіл за повною економічною класифікацією видатків бюджету на здійснення відповідних видатків згідно із законодавством, а також на реалізацію пріоритетних заходів, пов`язаних з виконанням установою основних функцій, або розподіл надання кредитів з бюджету згідно із законодавством за класифікацією кредитування бюджету.

Пунктами 18, 19, 20, 23 Порядку №228 передбачено, що у процесі формування спеціального фонду проекту кошторису планування власних надходжень бюджетних установ здійснюється за групами та підгрупами, визначеними Бюджетним кодексом України, з урахуванням того, що показники власних надходжень формуються: за першою групою (надходження від плати за послуги, що надаються бюджетними установами згідно із законодавством) - з урахуванням рівня їх фактичного виконання за останній звітний рік, а також очікуваного виконання таких показників за період, що передує планованому; за першою підгрупою другої групи (благодійні внески, гранти та дарунки) - на підставі договорів, календарних планів проведення централізованих заходів та інших документів, якими передбачено отримання таких внесків, грантів та дарунків; за третьою підгрупою другої групи (кошти, що отримують вищі та професійно-технічні навчальні заклади від розміщення на депозитах тимчасово вільних бюджетних коштів, отриманих за надання платних послуг, якщо таким закладам законом надано відповідне право) - за видами надходжень, які передбачається розміщувати на депозитах.

Спеціальний фонд проекту кошторису передбачає зведення показників за всіма джерелами надходження коштів до цього фонду та відповідними напрямами їх використання. Розподіл видатків бюджету та надання кредитів з бюджету спеціального фонду проекту кошторису проводиться виключно в межах і за рахунок відповідних надходжень, запланованих на цю мету в зазначеному фонді. Відповідальність за виникнення заборгованості, що склалася за видатками спеціального фонду, несе виключно розпорядник, з вини якого вона утворилась.

Під час визначення обсягів видатків бюджету та/або надання кредитів з бюджету розпорядників нижчого рівня головні розпорядники повинні враховувати об`єктивну потребу в коштах кожної установи, виходячи з її основних виробничих показників і контингентів, які встановлюються для установ (кількість класів, учнів у школах, ліжок у лікарнях, дітей у дошкільних закладах тощо), обсягу виконуваної роботи, штатної чисельності, необхідності погашення дебіторської і кредиторської заборгованості та реалізації окремих програм і намічених заходів щодо скорочення витрат у плановому періоді.

Обов`язковим є виконання вимоги щодо першочергового забезпечення бюджетними коштами видатків на оплату праці з нарахуваннями, виплату стипендії, а також на господарське утримання установ. Під час визначення видатків у проектах кошторисів установи повинен забезпечуватися суворий режим економії коштів і матеріальних цінностей. До кошторисів можуть включатися тільки видатки, передбачені законодавством, необхідність яких обумовлена характером діяльності установи. Видатки на придбання обладнання, капітальний ремонт приміщень тощо, які не є першочерговими, можуть передбачатися лише за умови забезпечення коштами невідкладних витрат та відсутності заборгованості. При цьому видатки на заробітну плату з коштів спеціального фонду обчислюються залежно від обсягу діяльності, що провадиться за рахунок цих коштів, із застосуванням встановлених законодавством норм, які використовуються установами аналогічного профілю.

Видатки спеціального фонду кошторису за рахунок власних надходжень плануються у такій послідовності: за встановленими напрямами використання, на погашення заборгованості установи з бюджетних зобов`язань за спеціальним та загальним фондом кошторису та на проведення заходів, пов`язаних з виконанням основних функцій, які не забезпечені (або частково забезпечені) видатками загального фонду.

При цьому, розпорядник бюджетних коштів здійснює коригування обсягів узятих бюджетних зобов`язань за загальним фондом кошторису для проведення видатків з цих зобов`язань із спеціального фонду кошторису відповідно до бюджетного законодавства.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, на час виникнення спірних правовідносин процедура оплати праці штатних працівників установи, які в межах робочого часу залучалися до роботи на виконання укладених установою договорів по наданню платних послуг не була врегульована.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оплату праці», оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань.

Отже забезпечення бюджетними коштами видатків на оплату праці з нарахуваннями є першочерговим. Грошове забезпечення військовослужбовців, не може бути поставлене в залежність від таких факторів як надходження грошей за надання послуг з охорони.

Відповідно до пункту 23 Порядку №228 видатки спеціального фонду кошторису за рахунок власних надходжень плануються у такій послідовності: за встановленими напрямами використання, на погашення заборгованості установи з бюджетних зобов`язань за спеціальним та загальним фондом кошторису та на проведення заходів, пов`язаних з виконанням основних функцій, які не забезпечені (або частково забезпечені) видатками загального фонду.

При цьому розпорядник здійснює коригування обсягів узятих бюджетних зобов`язань за загальним фондом кошторису для проведення видатків за цими зобов`язаннями із спеціального фонду кошторису відповідно до бюджетного законодавства.

Оскільки заборгованостей установи з бюджетних зобов`язань за спеціальним та загальним фондом у ревізійний період який охоплює 2022 та 2023 рік не було, то згідно з вказаним положеннями здійснювалося за встановленими напрямами використання. Тобто кошти (власні надходження), які надходили від надання охоронних послуг згідно з положеннями частини 4 статті 13 Бюджетного Кодексу України були зараховані до спеціального фонду відповідача.

Жодним з перелічених нормативних актів безпосередньо не врегульовано порядок надання платних послуг по забезпеченню безпеки військовослужбовцями та процедур оплати грошового забезпечення цим військовослужбовцям, які в межах робочого часу залучаються до роботи на виконання, укладених військовою частиною, договорів по наданню вказаних платних послуг за рахунок спеціального фонду.

Отже, колегія суддів вважає, що зазначені положення свідчать про необхідність покриття витрат, пов`язаних з організацією та наданням таких послуг, проте не свідчать про необхідність складання штатного розпису по спеціальному фонду та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям саме із спеціального фонду.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №804/13692/15.

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку про правомірність здійснення відповідачем видатків на грошове забезпечення військовослужбовців відповідно до кошторисних призначень із загального фонду в межах бюджетних асигнувань.

Таким чином, підстави для задоволення позову в частині стягнення з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) у дохід Державного бюджету України кошти у сумі 1 037 895,48 гривень відсутні.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань з позивача, пропорційно до задоволеної частини вимог підлягають стягненню на користь відповідача 19718,40 грн судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги, виходячи з розрахунку 23352 грн - 3633,60 грн = 19718,40 грн.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для його скасування та прийняття нової постанови, якою позов слід задовольнити частково.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 2 частини 1 статті 315, пунктами 1,4 статті 317, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року та додаткове рішення від 04 липня 2025 у справі №160/30907/24 скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити частково.

Зобов`язати військові частину НОМЕР_1 Національної гвардії України відобразити на позабалансовому обліку орендовані військовою частиною житлові та службові приміщення для розміщення військовослужбовців.

У задоволені позову в іншій частині відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного офісу Держаудитслужби на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 19718 (дев`ятнадцать тисяч сімсот вісімнадцать) грн 40 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини проголошено 18 грудня 2025 року.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва