Справа № 520/29847/25
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання залучення відповідача

18 грудня 2025 року справа № 520/29847/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку письмового провадження питання про залучення Міністерства оборони України у якості відповідача до участі у справі за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вимогами про: 1) визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 24.02.2022 року по 19.02.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік, Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів; 2) зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошове забезпечення військовослужбовця за період з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів; 3) зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2023 року по 19.02.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів; 4) визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення перерахунку, ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року із застосуванням положень абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078; 5) зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , індексацію грошового забезпечення за період з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року із застосуванням положень абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Ухвалою суду від 12.11.2025 р. було роз`єднано позовні вимоги в адміністративній справі №520/29742/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування рішень про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Вимоги: 1) визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2023 року по 19.02.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів; 2) зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2023 року по 19.02.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів було виділено в окреме провадження, за наслідками виконання вимог п. 15.2 Розділу VII КАС України справі було присвоєно номер №520/29847/25.

Ухвалою суду від 13.11.2025 р. було прийнято справу до розгляду; відповідача зобов`язано у строк не пізніше 15 днів з дати отримання копії ухвали подати до суду усі докази на підтвердження висловлених аргументів та на висвітлення обставин спору, зокрема, але не виключно докази про проходження заявником військової служби із відображенням дати зарахування на кожну нову штатну посаду та звільнення/переміщення/переведення; докази про алгоритм обчислення грошового забезпечення за усіма розрахунковими елементами за період з 01.01.2023р. по 19.02.2023р. тощо.

Утім, станом на 18.12.2025р. ані відзиву на позов, ані жодних з витребуваних документів до суду не надходило.

Отже, відповідачем, який у розумінні п.7 ч.1 ст.4 КАС України є суб`єктом владних повноважень, не було забезпечено виконання ані вимог ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2025р. у справі №520/29847/25 про прийняття справи до розгляду, ані положень ст.162 КАС України.

Унаслідок цього, суд позбавлений можливості встановити об`єктивну істину у даному спорі.

Згідно з ч.ч.2, 4, 5, ст.44 КАС України учасники справи зобов"язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст.79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

За правилами п.1 ч.4 ст.162 КАС України до відзиву додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Як то указано у ч.4 ст.79 КАС України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Аналогічне по суті правило сформульовано законодавцем і у положеннях ч.7 ст.80 КАС України, де указано, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Будь-яких процесуальних документів відповідача з приводу неможливості подання доказів з поважних причин до суду не надходило.

Суд змушений зазначити, що згідно з п.9 ч.3 ст.2 КАС України до основних засад (принципів) адміністративного судочинства належить неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною 2 ст.44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч.4 ст.45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Розв"язуючи питання про залучення до участі у справі Міністерства оборони України, суд виходить із того, що згідно з ч.1 ст.8 Закону України від 06.12.1991р. №1934-ХІІ "Про Збройні Сили України" Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством.

Відповідно до п.1 Положення про Міністерство оборони України (затверджене постановою КМУ від 26.11.2014р. №671 у редакції постанови КМУ від 21.07.2025р. №905; далі за текстом - Положення №671) Міноборони є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба.

Як то указано у п.п.14, п.п.117, п.п.118, п.п.119 п.4 Положення №671, Міністерство оборони України: здійснює військово-політичне та адміністративне управління Збройними Силами, управління процесами під час прийняття та реалізації рішень; організовує контроль за станом правопорядку; 118) здійснює в Міноборони, Збройних Силах та Держспецтрансслужбі заходи, спрямовані на реалізацію права на соціально-економічний захист військовослужбовців; здійснює відповідно до законодавства правовий і соціальний захист військовослужбовців.

Тривале неподання у даній справі суб"єктом владних повноважень системи Міністерства оборони України необхідних для вирішення спору по суті доказів нівелює право заявника на судовий захист згідно з ст.55 Конституції України, ст.ст.6, 8, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, статті 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що є неприпустимим.

Застосування у порядку ч.1 ст.144, п.3 ч.1 ст.145, ч.1 ст.147 КАС України такого заходу процесуального примусу як тимчасове вилучення доказів для дослідження судом унеможливлено відсутністю достовірних відомостей про фактичне місцезнаходження суб"єкта владних повноважень військової частини.

Тож, застосування зазначеного заходу процесуального примусу у даному конкретному випадку не може забезпечити досягнення мети адміністративного судочинства, а саме - повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи для постановлення судового акту у відповідності до ч.1-4 ст.242 КАС України.

З огляду на викладене, з урахуванням ч.3 ст.48, ч.4 ст.48 КАС України, характеру спірних правовідносин, предмету позову, явно та очевидно свавільного невиконання відповідачем процесуальних обов`язків, а також зважаючи на необхідність створення заявнику реальних умов доступу до суду у розумінні ст.ст.6, 8, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд доходить висновку про відсутність інших дієвих та ефективних правових механізмів здобуття об"єктивних даних про справжні обставини фактичної дійсності, окрім залучення до участі у справі в якості відповідача - Міністерства оборони України (як органу, у сфері адміністративного управління якого перебуває відповідач - військова частина, який наділений достатніми адміністративними важелями впливу для приведення форми та змісту правової поведінки суб"єкта владних повноважень - військової частини до належного рівня правопорядку та який не має жодних перешкод чи перепон у поданні до суду необхідних для вирішення спору по суті доказів).

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4-12, 48, 80, 241-243, 248, 256, 295 КАС України, суд

ухвалив:

1.Залучити до участі у справі в якості відповідача Міністерство оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітряних Сил, будинок 6, ідентифікаційний код 00034022).

2.Розгляд справи розпочати спочатку.

3.Зобов`язати Міністерство оборони України подати до суду: 1) відзив на позов, де чітко та однозначно зазначити про те, які з викладених у позові обставин визнаються, а які заперечуються; 2) усі докази на підтвердження висловлених аргументів та на висвітлення обставин спору, зокрема, але не виключно докази про проходження заявником військової служби із відображенням дати зарахування на кожну нову штатну посаду та звільнення/переміщення/переведення; докази про алгоритм обчислення грошового забезпечення за усіма розрахунковими елементами за період з 01.01.2023р. по 19.02.2023р. тощо - у строк не пізніше 15 днів з дати одержання цієї ухвали.

4.Копії ухвали направити учасникам справи.

5.Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили з моменту підписання (проголошення), оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Сліденко