Справа № 320/6683/25
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6683/25 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБУД-ПРОЕКТ-РЕКОНСТРУКЦІЯ" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРБУД-ПРОЕКТ-РЕКОНСТУРКЦІЯ» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у застосуванні положень підпункту 69.28 статті 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України від 27.11.2024 №52043/6/10-36-07-07, винесене Головним управлінням ДПС у Київській області;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУД-ПРОЕКТ-РЕКОНСТРУКЦІЯ» норми підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України за період з 21.06.2022 року по 30.09.2024 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення про результати розгляду повідомлення про неможливість вивезення первинних документів від 27.11.2024 № 52043/6/10-36-07-07, яким позивачу було відмовлено у застосуванні спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності передбачених пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, прийнято відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин справи.

Також, на думку позивача, у рішенні контролюючого органу від 27.11.2024 № 52043/6/10-36-07-07, не надано правових підстав його прийняття, протиправно не враховано надані позивачем документи та пояснення, у зв`язку з чим відповідач безпідставно прийняв рішення про відмову у застосуванні до позивача спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності передбачених пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, чим порушив як принцип належного урядування так і принцип правової визначеності.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник Головного управління ДПС у Київській області подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Також відповідач просить здійснювати розгляд справи за участю сторін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято з неповним та невірним з`ясуванням фактичних обставин справи, порушенням норм матеріального права.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2025 року та від 22 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

11 червня 2025 року позивачем подано відзив на апеляційну скаргу.

Щодо клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 2 та 3 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У той же час, згідно частин 1-3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін;2) обраний позивачем спосіб захисту;3) категорію та складність справи;4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;5) кількість сторін та інших учасників справи;6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 4 статті 12, частини 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

У той же час, спірні правовідносини не відносяться до категорії справ, передбачених частиною 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з поданого клопотання відповідача, в такому не наведено доводів, які б свідчили про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування вимагають проведення судового засідання або посилань на обставини, які можливо встановити лише у такий спосіб.

Дослідивши клопотання відповідача, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, тощо, беручи до уваги пункт 20 частини 1 статті 4 та частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку, що дана справа є справою незначної складності, а характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають її розгляду в порядку загального позовного провадження, а тому у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до фактичних обставин справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРБУД-ПРОЕКТ-РЕКОНСТУРКЦІЯ» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку за адресою: 07401, Київська область, місто Бровари, вулиця Київська, будинок 135, офіс 1, що підтверджується наявними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом в відомостями. Видами діяльності є 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний) 08.12 Добування піску, гравію, глин і каоліну 23.49 Виробництво інших керамічних виробів 23.99 Виробництво неметалевих мінеральних виробів, н.в.і.у. 42.91 Будівництво водних споруд 42.99 Будівництво інших споруд, н.в.і.у. 43.11 Знесення 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику 43.13 Розвідувальне буріння 43.21 Електромонтажні роботи 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи 43.31 Штукатурні роботи 43.32 Установлення столярних виробів 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін 43.34 Малярні роботи та скління 43.39 Інші роботи із завершення будівництва 43.91 Покрівельні роботи 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у. 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна 71.11 Діяльність у сфері архітектури 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах 41.10 Організація будівництва будівель 42.11 Будівництво доріг і автострад 42.12 Будівництво залізниць і метрополітену 42.13 Будівництво мостів і тунелів 42.21 Будівництво трубопроводів 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій

06 вересня 2024 року ТОВ «УКРБУД-ПРОЕКТ-РЕКОНСТУРКЦІЯ» набуло право власності на об`єкт нежитлової нерухомості розташований за адресою: Сумська область, м. Глухів , вул. Індустріальна, буд. 12а/2.

Наказом керівника ТОВ «УКРБУД-ПРОЕКТ-РЕКОНСТУРКЦІЯ» №06/09-1 від 06 вересня 2024 року приміщення за адресою: Сумська область, м. Глухів, вул. Індустріальна, буд. 12а/2 визначено місцем зберігання первинних/бухгалтерських/фінансових/податкових та інших документів пов`язаних із веденням господарської діяльності за період з 21 червня 2022 року по день прийняття наказу із подальшим їх накопиченням за вказаною адресою.

У період з 06 вересня 2024 року по 08 вересня 2024 року, на виконання пункту 4 наказу №06/09-1 від 06 вересня 2024 року позивачем здійснено перевезення первинних/бухгалтерських/фінансових/податкових та інших документів, пов`язаних із веденням господарської діяльності, для зберігання та подальшого їх накопичення за адресою: Сумська область, м. Глухів, вул. Індустріальна, буд. 12а/2.

На виконання пункту 2 наказу №06/09-1 від 06 вересня 2024 року, через кабінет платника податків позивач направив до ГУ ДПС у Київській області повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (форми №20-ОПП), відповідно до якого повідомив, що нежитлові приміщення за адресою: Сумська область, м. Глухів , вул. Індустріальна, буд. 12а/2 використовуються ТОВ «УКРБУД-ПРОЕКТ-РЕКОНСТУРКЦІЯ» для проведення господарської діяльності.

На засіданні Ради оборони Сумської ОДА було прийнято рішення про розширення переліку населених пунктів для евакуації, до якого зокрема включено місто Глухів.

Як стверджує позивач, з урахуванням оголошеної евакуації, його первинні документи залишились у приміщеннях за адресою: Сумська область, м. Глухів, вул. Індустріальна, буд. 12а/2.

24 жовтня 2024 року ТОВ «УКРБУД-ПРОЕКТ-РЕКОНСТУРКЦІЯ», керуючись положеннями 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, направило до ГУ ДПС у Київській області повідомлення (вих.№2410/2 від 24.10.2024) про неможливість вивезення первинних документів.

За результатами розгляду повідомлення про втрату (неможливість вивезення) первинних документів відповідно до п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України ГУ ДПС у Київській області прийнято оскаржуване рішення від 27.11.2024 №52043/6/10-36-07-07, яким відмовлено у застосуванні п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України.

Таке рішення відповідача про відмову у застосуванні положень підпункту 69.28 статті 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України обґрунтовано його невідповідністю вимогам Податкового кодексу України, оскільки повідомлення не містить обставин неможливості вивезення первинних документів.

Вказані обставини слугували підставою звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБУД-ПРОЕКТ-РЕКОНСТРУКЦІЯ" до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання суд першої інстанції вказав, що позивач дотримав порядок, визначений ПК України щодо направлення повідомлення про втрату первинних документів № 2410/02 від 24.10.2024 року на підставі пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України до Головного управління ДПС у Київській області та правомірно просив контролюючий орган застосувати до нього спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності передбачених пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України за період його діяльності з 21.06.2022 року по 30.09.2024 року включно, мотивуючи свої дії беззаперечним фактом військової агресії російської федерації проти України, ведення бойових дій поблизу міста Глухів, неможливості вивезення первинних документів у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю працівників.

Суд зазначив, що зі змісту норми п.п.69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України випливає, що заява платника податків про неможливість вивезення документів, не потребує будь-яких доказів. Діє презумпція правдивості заяви платника податків, доти поки не буде спростовано протилежне. У разі незгоди з можливістю застосування до платника податків положень п.69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, саме контролюючий орган повинен надавати докази на підтвердження своєї позиції. Разом з тим, контролюючий орган жодним чином не спростував повідомлення платника податків про неможливість вивезення документів, що перебували за адресою: Сумська обл., місто Глухів, вулиця Індустріальна, буд.12а/12, а лише переклав обов`язок доказування на платника податків. Контролюючий орган не може вимагати від позивача доказів, які не передбачені вимогами чинного законодавства (п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України), оскільки за загальним правилом у діяльності контролюючого органу застосовується принцип «дозволено все, що прямо передбачено законом».

Суд виснував, що спірне рішення порушує законні права та інтереси та є таким, що несе негативні наслідки для позивача, оскільки згідно абзацу дев`ятого пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, за наявності таких рішень позивач вважається таким, що ухиляється від сплати податків і відповідно понесе за це юридичну відповідальність, а також зазнає втрат ділової репутації.

Суд погодився, що належним способом захисту буде зобов`язання Головного управління ДПС у Київській області застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУД-ПРОЕКТ-РЕКОНСТУРКЦІЯ» () встановлених пп. 69.28 п. 69 підрозд. 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності за податкові (звітні) періоди з 21.06.2022 року по 30.09.2024 року, та винести відповідне рішення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Законом України №2173-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо адміністрування окремих податків у період воєнного, надзвичайного стану» (законопроект №7234) внесені зміни до податкового законодавства, що встановлюють спеціальні правила підтвердження даних податкової звітності для платників податків, які провадили свою діяльність на територіях, де ведуться/велися бойові дії, і на тимчасово окупованих територіях, та не можуть пред`явити первинні документи (далі спеціальні правила). Такі спеціальні правила діють з 16 квітня 2022 року та мають наступне формулювання.

Підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України установлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень ст. 44 ПК України застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, бойових дій, не надає права платнику податків застосовувати положення п.п. 69.28 п. 69 підрозд. 10 розд.«Перехідні положення» ПК України.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень п.п. 69.28 п. 69 підрозд. 10 розд.«Перехідні положення» ПК України покладається на контролюючий орган. Платник податків, який безпідставно застосував положення п.п. 69.28 п. 69 підрозд. 10 розд.«Перехідні положення» ПК України, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену ПК України та іншими законами України.

У разі відмови у застосуванні положень пп. 69.28 п. 69 підрозд. 10 розд.«Перехідні положення» ПК України контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.

У податкових (звітних) періодах, зазначених у відповідному повідомленні, не може бути переглянуто у бік збільшення суми податкових зобов`язань з податків і зборів, задекларовані в податкових деклараціях за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, задекларовані в податкових деклараціях/розрахунках за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявлені в податкових деклараціях за зазначені звітні періоди.

Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2024 року у справі № 320/10611/22 звернув увагу, що судами попередніх інстанцій не було встановлено, а позивачем не надано відповідних документів на підтвердження місцезнаходження запитуваних контролюючим органом первинних документів за спірними операціями саме за вказаною адресою; матеріали справи не містять наказів на призначення та/або відрядження відповідальних осіб для здійснення бухгалтерської діяльності поза межами адреси визначеної згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент здійснення перевірки, як і не містять доказів (документів, розпоряджень) на підтвердження того, що місцем роботи бухгалтерської служби та/або служби діловодства є офісне приміщення, що знаходиться за вказаною адресою.

Таким чином Суд вказав, що для правильного застосування приписів п.п.69.28 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України важливо встановити всі суттєві обставини, зокрема: факт проведення діяльності на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України; неможливість пред`явити або втрата первинних документів у зв`язку з цими подіями; загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

У межах спірних правовідносин позивач, керуючись положеннями 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, у жовтні 2024 року направив до податкового органу повідомлення про неможливість вивезення власних первинних документів, що залишились у приміщеннях за адресою: Сумська область, м. Глухів, вул. Індустріальна, буд. 12а/2.

Підставою подання такого повідомлення слугувало оголошення евакуації населення м. Глухова, інтенсивність обстрілів міста, існування прямої загрози життю та здоров`ю працівників, відсутність обов`язку переміщення документів при здійсненні евакуації.

Судова колегія враховує, що визначальним у даному спорі є встановлення факту наявності/відсутності первинних документів на підтвердження даних, зазначених у податковій звітності про здійснення господарської діяльності.

Так, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Станом на вересень та жовтень 2024 року Глухівська міська територіальна громада (UA0078744) віднесена до території можливих бойових дій, дата виникнення можливості бойових дій 24 лютого 2022 року.

Згідно з пунктом 45.2 статті 45 Податкового кодексу платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Податковою адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБУД-ПРОЕКТ-РЕКОНСТРУКЦІЯ" є Київська область, місто Бровари, вулиця Київська, будинок 135, офіс 1.

06 вересня 2024 року позивач набув право власності на об`єкт нежитлової нерухомості розташований за адресою: Сумська область, м. Глухів, вул. Індустріальна, буд. 12а/2.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав №393869876 від 06 вересня 2024 року, вказаний об`єкт нерухомого майна є нежитловою будівлею, бетонно-розчинний вузол загальною площею 1395,7 кв. м, за адресою: 41400, Сумська обл., м. Глухів, вул. Індустріальна, 12а/2 (а.с.11).

У період з 06 вересня 2024 року по 08 вересня 2024 року позивачем було здійснено перевезення первинних/бухгалтерських/фінансових/податкових та інших документів, пов`язаних із веденням господарської діяльності, для зберігання та подальшого їх накопичення за адресою: Сумська область, м. Глухів, вул. Індустріальна, буд. 12а/2.

З наведеного вбачається, що обсяг первинних документів за періоди з 21 червня 2022 року по 30 вересня 2024 року позивачем було переміщено за два дні.

Згідно з положеннями пунктів 6.2, 6.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88) первинні документи та регістри бухгалтерського обліку, що пройшли обробку, бухгалтерська та інша звітність до передачі їх до архіву підприємства, установи повинні зберігатися в бухгалтерській службі у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальністю осіб, уповноважених головним бухгалтером. Зберігання первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, що пройшли обробку і були підставою для складання звітності, а також бухгалтерської та іншої звітності, оформлення і передачу їх до архіву забезпечує головний бухгалтер підприємства, установи або особа, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства.

Перелік відповідних первинних документів з періодами їх формування та перевезення до м. Глухів, вул. Індустріальна, буд. 12а/2 у матеріалах справи відсутній.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 червня 2023 року у справі №916/3027/21 дійшла наступних правових висновків: 1) покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були; 2) суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування.

Керуючись частиною 3 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України судова колегія враховує, що з 24 лютого 2022 року та по теперішній час на території України триває воєнний стан.

Як встановлено вище, з 24 лютого 2022 року м. Глухів віднесено до території можливих бойових дій; перевезення власних первинних документів до даної території позивачем здійснено у вересні 2024 року. Суд враховує, що відстань між м. Глухів та кордоном з російською федерацією становить 8 км.

Підпунктом 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України установлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих рф територіях України і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень ст. 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

З наведеного вбачається, що означена норма є винятком з положень статті 44 ПК України та підлягає застосуванню лише до платників податків, що провадили свою діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих рф територіях України, та внаслідок цього не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників.

За визначенням, наведеним у підпунктах 14.1.36 та 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Разом з тим, обставини провадження господарської діяльності за адресою: Сумська область, м. Глухів, вул. Індустріальна, буд. 12а/2 позивачем не наводяться.

Крім того, місто Глухів Сумської області станом на дату виникнення спірних правовідносин не відносилось до території активних бойових дій або тимчасово окупованих рф території України, оскільки мало статус території можливих бойових дій.

Підпунктом 69.28 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України встановлено, шо втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, не надає права платнику податків застосовувати положення пп.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Відповідно до положень статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше:

2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю, відповідно до статей 39 і 39-2, пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу;

1825 днів - для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються особами, визначеними пунктом 133.1 статті 133, підпунктом 133.2.2 пункту 133.2 та пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, а також юридичними особами, які обрали спрощену систему оподаткування, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно з підпунктом 44.3.1 цього пункту;

1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту;

1095 днів - для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи.

Строки зберігання документів та інформації, визначені цим пунктом, розраховуються з дня подання податкової звітності чи іншої звітності, передбаченої цим Кодексом, для складення якої використовуються зазначені документи та/або інформація, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного строку подання такої звітності, а для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - з дня завершення строку їх дії).

У разі ліквідації платника податків документи, визначені пунктом 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1825 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до статей 39 і 39-2, пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що передували даті ліквідації платника податків, у встановленому законодавством порядку передаються до архіву.

Передбачені цим пунктом строки зберігання документів та інформації продовжуються на період зупинення відліку строку давності у випадках, передбачених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу.

У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень (пункт 44.5 статті 44 ПК України).

Суд також враховує, що відповідно до розпорядження начальника Сумської обласної військової адміністрації Володимира Артюха, за підсумками засідання координаційного штабу Шосткинського району в місті Глухові ухвалено рішення про обов`язкову евакуацію населення з 05 вересня 2024 року.

Отже, рішення про евакуацію населення з м. Глухова було прийнято до перевезення позивачем первинних/бухгалтерських/фінансових/податкових та інших документів пов`язаних із веденням господарської діяльності до м. Глухів, вул. Індустріальна, буд. 12а/2.

Таким чином, посилання позивача на втрату доступу до означених первинних документів внаслідок оголошення евакуації не є спроможними.

Відповідно до п.7 статті 2 Кодексу цивільного захисту України евакуація - організоване виведення чи вивезення із зони надзвичайної ситуації або зони можливого ураження населення, якщо виникає загроза його життю або здоров`ю, а також матеріальних і культурних цінностей, якщо виникає загроза їх пошкодження або знищення.

Наведене спростовує висновки позивача про те, що евакуаційні заходи не передбачають переміщення документів.

Згідно з частинами 1-2 статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Апеляційний суд враховує, що будь-яких доказів на підтвердження отримання та зберігання первинних бухгалтерських документів, зокрема передбачених Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225, позивачем не надано.

Оцінюючи надані сторонами докази та встановлені фактичні обставини справи у контексті їх нормативного регулювання, апеляційний суд приходить до висновку, що на час прийняття оскаржуваного рішення платник податків не надав документів, що підтверджують неможливість вивезення первинних документів через бойові дії, а не з інших підстав.

Таким чином, судова колегія висновує недоведеність позивачем права на застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, передбачених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову. Доводи апеляційної скарги податкового органу, а також фактичні обставини, встановлені судовою колегією, спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи викладене у сукупності, колегія суддів вважає апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області такою, що підлягає задоволенню та вбачає правові підстави для скасування рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 311, 313, 315, 317, 321. 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБУД-ПРОЕКТ-РЕКОНСТРУКЦІЯ" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан