Справа № 280/9073/25
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 грудня 2025 року Справа № 280/9073/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, Запорізька область, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 158-б, ) до Комунального некомерційного підприємства "Лівобережний центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Запорізької міської ради (Україна, 69001, Запорізька обл., місто Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 25, ) про стягнення заборгованості по платежах до Пенсійного фонду,

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду засобами системи «Електронний суд» надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі позивач) до Комунального некомерційного підприємства "Лівобережний центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Запорізької міської ради (далі відповідач) про стягнення заборгованості по платежах до Пенсійного фонду, відповідно до якої позивач просить суд:

стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Лівобережний центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Запорізької міської ради (69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 25, ) заборгованість у розмірі 94 615,35 грн за період з серпня 2024 року до липня 2025 року включно по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума позову підлягає стягненню на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, р/р НОМЕР_1 в філії Запорізьке обласне управління АТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957, ).

Позовну заяву мотивовано тим, що працівникам відповідача призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та у період з серпня 2024 року до липня 2025 року включно, виплачена відповідно до розрахунку до позовної заяви про стягнення суми боргу. Відповідно до картки особового рахунку та розрахунку до позовної заяви про стягнення боргу, загальна заборгованість відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, становить 94 615,35 грн. У рахунок погашення заборгованості відповідачем сплата не здійснювалась. У зв`язку з викладеним позивач звернувся з даним позовом до суду і просить задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Станом на час розгляду справи відповідач правом на надання відзиву не скористався, жодних повідомлень щодо неможливості надання відзиву суду не надавав.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа копію ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 20.10.2025 доставлено до електронного кабінету відповідача в системі «Електронний суд» 20.10.2025 о 12:07 год.

Враховуючи наведене, наявні підстави вважати, що відповідач повідомлений про судовий розгляд належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Згідно з положеннями статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 ст. 262 КАС України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Згідно даних Єдиного державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне некомерційне підприємство "Лівобережний центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Запорізької міської ради () (далі КНП "Лівобережний ЦПМСД №1" ЗМР) зареєстроване як юридична особа 07.11.2013 (дата запису: 03.10.2018, номер запису: 0045387) за адресою: Україна, 69001, Запорізька обл., м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 25.

Працівники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спірний період отримували пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону № 1058 за Списком № 2.

ГУ ПФУ в Запорізькій області надсилало на адресу КНП "Лівобережний ЦПМСД №1" ЗМР розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначені особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 (далі - Розрахунки), а саме:

за серпень 2024 року розрахунок від 02.08.2024 № 67-18/0605. На підтвердження факту направлення надано реєстр відправлених листів з відміткою про прийняття оператором поштового зв`язку;

за вересень 2024 року - розрахунок від 04.09.2024 № 79-20/0605. На підтвердження факту направлення надано реєстр відправлених листів з відміткою про прийняття оператором поштового зв`язку;

за жовтень 2024 року - розрахунок від 07.10.2024 № 89-17/0605. На підтвердження факту направлення надано реєстр відправлених листів з відміткою про прийняття оператором поштового зв`язку;

за грудень 2024 року - розрахунок від 09.12.2024 № 115-02/0605. На підтвердження факту направлення надано поштове повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання адресатом з відміткою про отримання адресатом;

за січень 2025 року - розрахунок від 13.01.2025 № 11-06/0505. На підтвердження факту направлення надано поштове повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання адресатом з відміткою про отримання адресатом;

за лютий 2025 року - розрахунок від 06.02.2025 № 20-08/0605. На підтвердження факту направлення надано поштове повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання адресатом з відміткою про отримання адресатом;

за березень 2025 року - розрахунок від 06.03.2025 № 29-08/0505. На підтвердження факту направлення надано поштове повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання адресатом з відміткою про отримання адресатом;

за квітень 2025 року - розрахунок від 03.04.2025 № 42-16/0505. На підтвердження факту направлення надано поштове повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання адресатом з відміткою про отримання адресатом;

за травень 2025 року - розрахунок від 05.05.2025 № 52-14/0505. На підтвердження факту направлення надано поштове повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання адресатом з відміткою про отримання адресатом;

за липень 2025 року - розрахунок від 07.07.2025 № 75-05/0505. На підтвердження факту направлення надано поштове повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання адресатом з відміткою про отримання адресатом.

Загальна сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій згідно вказаних Розрахунків становить 94 615,35 грн.

Визначена вказаними розрахунками сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій колишнім працівникам відповідача за період з серпня 2024 року до липня 2025 року включно відповідачем не сплачена, доказів іншого суду не надано.

Суд, оцінивши повідомлені сторонами обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV (тут і в подальшому - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин)), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII (тут і в подальшому - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин)), Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (далі Інструкція № 22-1 (тут і в подальшому - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 13 Закону №1788-XII визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах, не залежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці при наявності визначеного цією статтею пільгового стажу. Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно із статтею 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дозволяє дійти висновку, що витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, покриваються підприємствами та організаціями до набуття пенсіонером права на пенсію за віком. При цьому обов`язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом України після 01 січня 2004 року, не пов`язаний з датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №809/602/17, від 28.02.2019 у справі №808/329/17, від 12.03.2019 у справі №809/602/17 від 25.04.2019 у справі №816/3653/15.

Отже, обов`язок відшкодування відповідачем Пенсійному Фонду України фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, імперативно встановлений діючим законодавством.

Інструкція №21-1 визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 1.3 Інструкції №21-1 застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до Закону сплачують страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом пункту 2.1.1. Інструкції №21-1 платниками страхових внесків є страхувальники: 2.1.1. Роботодавці, зокрема, підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до пункту 6.1. Інструкції №21-1 для підприємств та організацій (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України) відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктами 6.4 та 6.5 Інструкції №21-1 визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема «Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи» (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам.

Відповідно до пункту 6.7 Інструкції №21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Отже, на роботодавця покладений імперативний обов`язок з відшкодування у повному розмірі витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, у тому числі, в частині пільгових пенсій. При цьому, суд зазначає, що позивач зобов`язаний визначити належні до відшкодування роботодавцем суми фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у Розрахунках, а відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах, визначених органом.

Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період, які надсилаються роботодавцю. Органи Пенсійного фонду зобов`язані повідомити підприємство про настання обставин, які впливають на суму відшкодування, шляхом надіслання відповідного розрахунку.

Як встановлено судом, на виконання вимог пункту 6.4 Інструкції №21-1 позивач направив на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якими визначався розмір щомісячних внесків за період з серпня 2024 року до липня 2025 року включно.

Усі долучені до справи розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню, за формою та змістом відповідають додатку 6 Інструкції № 21-1, яким затверджено бланк розрахунку.

При цьому, зазначені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідачем не оскаржені, а отже визначені ними суми належних до відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є узгодженими. Доказів іншого до суду не надано.

Суд вважає за необхідне надати оцінку також, аргументам відповідача щодо відсутності у нього зобов`язань з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", адже працівники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ніколи не працювали у КНП "Лівобережний ЦПМСД №1" ЗМР.

Матеріали справи містять копії довідок КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 05.12.2023 № 2670/01-08 та від 05.12.2023 № 2687/01-08, які підтверджують стаж роботи зі шкідливими та важкими умовами праці Трубєєвої Н.І. та ОСОБА_2 у Дитячій лікарні № 2 м. Запоріжжя.

Довідками підтверджено, що Дитяча лікарня № 2 перейменована в Комунальний заклад «Центральна лікарня Орджонікідзевского району Міська дитяча клінічна лікарня № 2», на підставі наказу міського управління охорони здоров`я Запорізької міської ради від 28.02.2003 № 36. Комунальний заклад «Центральна лікарня Орджонікідзевского району Міська дитяча клінічна лікарня № 2» реорганізована в комунальний заклад «Міська дитяча клінічна лікарня № 2» на підставі рішення сесії Запорізької міської ради 5-го скликання від 06.12.2006 № 34. Комунальна установа «Центральна лікарня Орджонікідзевського району» перейменована в комунальну установу «Запорізька міська клінічна лікарня № 10» згідно рішенням Запорізької міської ради від 25.08.2016 № 62 «Про перейменування комунальної установи «Центральна лікарня Орджонікідзевського району». Комунальна установа «Міська дитяча клінічна лікарня № 2» реорганізована в КУ «Міська дитяча клінічна поліклініка № 2», згідно з рішенням сесії Запорізької міської ради 5- го скликання від 24.12.2008 № 49. Згідно з рішенням сесії Запорізької міської ради від 29.11.2013 № 33 «Про викладення рішення міської ради від 26.06.2013 № 25 «Про реформування закладів охорони здоров`я м. Запоріжжя в новій редакції» КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» є правонаступником майна, прав та обов`язків Комунальної установи Запорізька міська клінічна лікарня № 10». Комунальної установи «6-та міська клінічна лікарня», Комунальної установи «Міська дитяча клінічна поліклініка № 2» та Комунального закладу «Міська клінічна лікарня № 3» по наданню первинної медико-санітарної допомоги відповідно до передавального акту. Комунальний заклад «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» перетворений у Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» з 04.10.2018 на підставі Рішення Запорізької міської ради від 27.06.2018 № 30 «Про припинення юридичної особи-комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» шляхом перетворення у комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10».

Рішенням Запорізької міської ради від 05.03.2025 № 34 Комунальне некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» () перейменовано на Комунальне некомерційне підприємство "Лівобережний центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Запорізької міської ради ().

Відтак, доводи відповідача про відсутність у нього зобов`язань з відшкодування Пенсійному органу витрат на доставку пільгових пенсій не відповідають дійсності.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі "Голдер проти Сполученого Королівства", згідно з якою саме "небезпідставність" доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжена обов`язком довести «небезпідставність» своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази, зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Підсумовуючи вище викладене, суд зазначає, що, оскільки станом на день вирішення спору суду не надано доказів погашення Комунальним некомерційним підприємством "Лівобережний центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Запорізької міської ради перед Пенсійним фондом України заборгованості по фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період з серпень 2024 року до липень 2025 року включно у сумі 94 615,35 грн.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до приписів частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем не надано доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, Запорізька область, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 158-б, ) до Комунального некомерційного підприємства "Лівобережний центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Запорізької міської ради (Україна, 69001, Запорізька обл., місто Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 25, ) про стягнення заборгованості по платежах до Пенсійного фонду задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Лівобережний центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Запорізької міської ради (69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 25, ) заборгованість у розмірі 94 615,35 грн за період з серпня 2024 року до липня 2025 року включно по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума позову підлягає стягненню на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, р/р НОМЕР_1 в філії Запорізьке обласне управління АТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957, ).

Розподіл судових витрат не проводиться.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 18 грудня 2025 року.

Суддя О.О. Артоуз