Справа № 157/1123/25
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1123/25
Провадження №2-а/157/106/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позов до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, у якому просить поновити їй пропущений нею з поважних причин строк на оскарження постанови, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4893095 від 04 червня 2025 року, винесену поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району Управління патрульної поліції у Хмельницькій області сержантом поліції Михайлюком Русланом Ігоровичем про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КпАП України та накладення на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн, а провадження по справі закрити, а також стягнути понесені нею судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції. В обґрунтування вимог зазначає, що 04.06.2025 поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району Управління патрульної поліції у Хмельницькій області сержантом поліції Михайлюком Русланом Ігоровичем було винесено постанову серії ЕНА №4893095 від 04 червня 2025 року, відповідно до якої її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КпАП України за керування транспортним засобом, незареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку. Вказана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з огляду на відсутність доказів на підтвердження вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КпАП України. Сержант поліції Михайлюк Р.І. не розібрався із ситуацією, яка сталася та належним чином не дослідив всіх обставин справи. У нього склалося враження, що вона порушила правила дорожнього руху, але насправді ніяких порушень не було. У зазначений в постанові день та час вона дійсно керувала автомобілем марки «VOLKSWAGEN POLO», д.н.з. НОМЕР_1 . Згідно з постановою 1 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району Управління патрульної поліції у Волинській області сержанта поліції Михайлюка Р.І. серії ЕНА №4893095 від 04 червня 2025 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 грн за ч. 6 ст. 121 КпАП України за те, що вона здійснювала рух транспортним засобом, який був не перереєстрований протягом 10 діб з моменту його придбання при обов`язковості його реєстрації, чим порушила вимоги п. 30.1 ПДР України, тобто керування водієм транспортним засобом не перереєстрованим в установленому порядку. Вважає себе невинною, а постанову серії ЕНА №4893095 від 04 червня 2025 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків поліцейського фактичним обставинам справи. Адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами. Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним оскаржуваної постанови. Згідно з п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. №1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Водночас, у процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282). Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив свою позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних висновків - презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місця сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом». Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом лише в межах фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та на підставі наявних доказів, а вихід за вказані межі є недопустимим, враховуючи, що зібрані по даній справі докази не підтверджують обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, враховуючи, що надані матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, просить провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно неї закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач жодним доказом не довів правомірність винесеного оскаржуваного рішення, не довів викладенні в постанові обставини, не довів належними доказами факту вчинення нею порушення ПДР, за що її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КпАП України, а відтак не підтвердив вчинення нею адміністративного правопорушення, тому вважає, що її позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, за наслідком чого в межах положень ст. 286 КАС України є достатні підстав для скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді від 27 червня 2025 року визнано причину пропуску строку звернення до суду ОСОБА_2 поважною, позовну заяву останньої прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Дідур І.І. просить у задоволенні позову відмовити та в обґрунтування заперечення зазначає, що під час несення служби 04.06.2025 близько 18 год 18 хв поліцейським взводу батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП сержантом поліції Михайлюком Р.І. на дорожньому стаціонарному посту патрульної поліції (ДСП ПП) «Довжок», який розташований на автомобільній дорозі Н-03 «Житомир - Чернівці» на 291 км 300 м, було зупинено транспортний засіб марки «Volkswagen Polo», з номерними знаками на червоному фоні НОМЕР_2 (тимчасові), на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до водія автомобіля, представився належним чином, запропонував останньому пред`явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 2.4. «а» ПДР України. Вимогу поліцейського щодо пред`явлення зазначених документів, водій, яким виявився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконав в повному обсязі. Під час перевірки документів поліцейськими було виявлено, що позивачка керувала (експлуатувала) транспортний засіб, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку протягом 10 діб з моменту митного оформлення/придбання, що підтверджується митною декларацією та договором купівлі-продажу транспортного засобу, які пред`являлись позивачем на місці зупинки (знаходяться у позивача), чим порушила п. 30.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (надалі - ПДР України), за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 6 ст. 121 КпАП України. Поліцейський, врахувавши положення ст.ст. 222, 278 КпАП України, згідно з якими до його компетенції належить розгляд адміністративної справи за порушення правил дорожнього руху, роз`яснивши права, з`ясувавши всі обставини, які підлягають з`ясуванню під час розгляду адміністративної справи (ст. 280 КпАП України), оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КпАП України), додержуючись вимог ст. 258 КпАП України, наказу МВС №1395 від 07.11.2015 року, яким затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, виніс на місці зупинки транспортного засобу відносно ОСОБА_1 постанову за ч. 6 ст. 121 КпАП України. За результатами розгляду адміністративної справи, керуючись положеннями статей 33, 284 КпАП України, до позивачки було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн шляхом винесення постанови. Розглядаючи дану справу, поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КпАП України та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі ст. 258 КпАП України позивачку було ознайомлено зі змістом постанови, запропоновано поставити підпис в графі про отримання копії документу. У п. 7 Порядку № 1388 (у редакції постанови на момент виникнення правовідносин, зокрема зі змінами, внесеними згідно з Постановою КМ від 04.03.2022 № 190 та від 10.09.2022 № 1019), на який посилається позивачка, зазначено: по-перше, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів. По-друге, експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Отже, законодавцем встановлено обов`язок власників транспортних засобів та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Абзацом другим п. 7 Порядку № 1388 встановлено, що експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється, а в абзаці першому відповідного пункту (п. 7) Порядку № 1388 передбачено, що строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. Після припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів (постанова КМУ від 04.03.2022 № 190). Отже, постановою КМУ № 190 від 04.03.2022, на яку посилається позивач, внесено зміни до Порядку №1388 та продовжено строк державної реєстрації, проте даним Порядком не скасовано заборону на керування транспортними засобами, які не пройшли процедуру державної реєстрації Відтак, з аналізу наведених норм можливо дійти висновку, що з метою саме експлуатації (керування) транспортного засобу, поза межами десятиденного строку, визначеного ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» та п. 7 Порядку № 1388, та який сплинув станом на дату керування та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, позивач мав зареєструвати даний транспортний засіб, оскільки він вирішив керувати ним, тобто тут є вирішальною дією саме експлуатація транспортний засіб. Крім того, позивач стверджує, що керував у власних потребах незареєстрованим транспортним засобом, який придбала його дружина більше 10 діб тому. Отже, постановою КМУ № 190 від 04.03.2022 внесено зміни до Порядку №1388 та продовжено строк державної реєстрації, проте даним Порядком не скасовано заборону на керування транспортними засобами, які не пройшли процедуру державної реєстрації, а лише передбачено продовження відповідного строку для транспортних засобів, які не експлуатуються на дорожньо-вуличній мережі. Адже в такому випадку під час керування таким транспортним засобом, що визнається умовою підвищеної небезпеки для водія та інших учасників дорожнього руху, не забезпечується безпека, оскільки транспортний засіб не зареєстровано та він не фіксується автоматичними системами МВС, зокрема «Безпечне місто» (комплексна система відеоспостереження, яка інтегрує різні інноваційні рішення для забезпечення безпеки в населених пунктах. Вона включає в себе відеофіксацію трафіку, аналітичні модулі для розпізнавання обличчя та автомобільних номерів), що ускладнює виявлення та затримання диверсійних груп в умовах воєнного стану. Таким чином, нормами, які регулюють спірні правовідносини, правила експлуатації ТЗ на вулично-шляховій мережі України заборонена експлуатація транспортних засобів, які не зареєстровані у встановленому законом порядку.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надіслала до суду заяву, з якої вбачається, що вона просить справу розглянути у її відсутності.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої інстанцій

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Суд встановив, що 04 червня 2025 року поліцейський взводу батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП сержант поліції Михайлюк Руслан Ігорович виніс постанову серії ЕНА № 4893095 про притягнення позивачки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КпАП України.

Як вбачається із змісту вказаної постанови від 04 червня 2025 року, ОСОБА_1 04 червня 2025 року о 18 год 18 хв на автомобільній дорозі Н-03 «Житомир - Чернівці» на 291 км здійснювала рух транспортним засобом марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був не перереєстрований протягом 10 діб з моменту його придбання при обов`язковості його реєстрації, чим порушила вимоги п. 30.1 Правил дорожнього руху.

Частиною 6 ст. 121 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Пунктом 30.1. Правил дорожнього руху визначено, що власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Процедура реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів встановлена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що затверджений постановою КМ України від 7 вересня 1998 року №1388 (далі - Порядок №1388).

У п. 7 цього Порядку (у редакції, чинній на час винесення оскарженої постанови) зазначено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів.

Отже, законодавцем встановлено обов`язок власників транспортних засобів та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Разом з тим, постановою КМУ від 04 березня 2022 року №190 внесено зміни, якими передбачено окрему спеціальну підставу для продовження строку державної реєстрації транспортного засобу - введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. При цьому, введено новий строк реєстрації автомобіля, відлік якого починається з дня, наступного за днем припинення (скасування) воєнного стану.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як вбачається з ч. 3 ст. 73 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка доведена в законний спосіб.

Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність прийнятого ним рішення, наявність події та складу адміністративного правопорушення, надавши суду відповідні докази.

Із змісту оскарженої постанови вбачається, що позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності не за те, що вона не вчинила дій з державної реєстрації (перереєстрації) автомобіля в уповноваженому органі МВС, а за те, що вона як водійка здійснювала керування (експлуатацію) незареєстрованим в установленому порядку транспортним засобом, що заборонено водієві відповідно до ч. 6 ст. 121 КпАП України.

Однак, такі висновки поліцейського є помилковими і не ґрунтуються на чинних правових нормах Порядку № 1388.

Окремою спеціальною підставою для продовження строку державної реєстрації транспортного засобу законодавством визначено введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У такому разі власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів з дня, наступного за днем припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях.

Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Отже, Порядок № 1388 допускає експлуатацію транспортних засобів до моменту їх державної реєстрації, якщо така експлуатація відбувається під час дії воєнного стану та протягом 90 днів з дати його припинення або скасування.

З огляду на вищезазначене, відповідач не мав підстав для притягнення позивачки до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КпАП України.

Відповідач не надав суду доказів, у тому числі і тих, про які зазначає у відзиві на позовну заяву, на підтвердження факту порушення позивачкою Правил дорожнього руху, складу адміністративного правопорушення та правомірності притягнення останньої до адміністративної відповідальності, тобто не довів факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КпАП України.

Твердження представника відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що позивачка не мала прав здійснювати керування (експлуатацію) незареєстрованим в установленому порядку транспортним засобом, є помилковими, оскільки станом на момент здійснення такої експлуатації транспортного засобу окремою спеціальною підставою для продовження строку державної реєстрації транспортного засобу було введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях.

Порядок № 1388, чинний станом на 04.06.2025, допускав експлуатацію транспортних засобів до моменту їх державної реєстрації, якщо така експлуатація відбувається під час дії воєнного стану та протягом 90 днів з дати його припинення або скасування.

Крім того, заявлене представником відповідача у відзиві на позовну заяву клопотання про витребування доказів, а саме витребувати у позивачки митної декларації та договору купівлі-продажу транспортного засобу марки «Volkswagen Polo», яким вона керувала, є безпідставними та суперечать положенням ч. 5 ст. 77 КАС України, відповідно до якої суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржену постанову належить скасувати і провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КпАП України та застосування до неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки вимоги позивача задоволені повністю, тому належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції на користь позивачки понесені останньою судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 159, 242-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити повністю.

Постанову серії ЕНА № 4893095 від 04 червня 2025 року про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 121 КпАП України у виді штрафу у розмірі 850 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Дата складення судового рішення 18 грудня 2025 року.

Головуючий:О.В. Антонюк