Справа № 420/31957/25
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним скасувати Рішення № 23 від 05.09.2025 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 29.08.2025 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити ОСОБА_2 зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій періоди роботи з 01.04.1989 р. по 31.08.1994 р., з 01.09.1994 р. по 21.08.2000 р, з 01.09.2001 р. по 31.08.2005 р. та з 01.09.2005 р. по 30.06.2025р. на посаді викладача, заступника директора з навчальної роботи в Одеській художній школі № 1 імені К.К.Костанді та Одеській загальноосвітній приватній І-ІІІ ступенів художньо-естетичного профілю школи Костанді та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для проведення виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що стаж роботи викладачем в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не була передбачена затвердженим Переліком № 909. Згідно з копією трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 остання з 01.08.1984 працювала викладачем живопису та заступником директора з навчально-виховної роботи, що також підтверджується довідками від 18.07.2025 № 70, від 01.07.2025 № 111, від 15 грудня 2023 р. № 11 та від01.07.2025 р. № 112. За даними документами стаж роботи, який дає право на вислугу років, складає більше 35 років, що є достатнім для отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Отже, враховуючи положення законодаства, позивач має право на зарахування до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення десяти місячних пенсій період роботи позивача з 01.04.1989 р. по 31.08.1994 р., з 01.09.1994 р. по 21.08.2000 р, з 01.09.2001 р. по 31.08.2005 р. та з 01.09.2005 р. по 30.06.2025. на посаді викладача, заступника директора з навчальної роботи в Одеській художній школі № 1 імені К.К.Костанді та Одеській загальноосвітній приватній І-ІІІ ступенів художньо-естетичного профілю школи «Костанді» із спеціальним стажем роботи(вислуги років на посадах 34 роки, що є більш ніж достатнім для жінки (вимагається 30 років).

Ухвалою від 23.09.2025 року адміністративний позов залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 29.09.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що до заяви гр. ОСОБА_1 надала довідку № 70 від 18.07.2025, видану Одеською школою мистецтв № 11, довідки №№ 111,112 від 01.07 2025, видані Одеською художньою школою № 1 Департаменту міжнародного співробітництва, культури та маркетингу Одеської міської ради, № 11 від 15.12.2023, видану Одеською загальноосвітньою приватною школою І - ІІІ ступеню художньо - естетичного профілю. В довідці № 70 від 18.07.2025 вказано, що ОСОБА_1 прийнята на посаду викладача художнього відділу з 01.08.1984 згідно наказу від 01.08.1984 № 19 по 01.04.1989 згідно наказу від 29.03.1989 №6, в довідці № 111 від 01.07 2025- прийнята на посаду викладача малюнку, живопису та композиції з 01.04.1989 згідно наказу № 25 від 20.03.1989 по 21.08.2000 згідно наказу №15 від 21.08.2000, в довідці № 11 від 15.12 2023 прийнята на посаду викладача малюнку, живопису та композиції з 01.09.2001 згідно наказу від 30.08.2001 № 41 по 01.10.2001 згідно наказу № 63 від 01.10.2001, та з 01.09.2002 згідно наказу№ 44 від 30.08.2002 по 31.08.2005 згідно наказу № 11 від 31.08.2005, в довідці № 112 від 01.07 2025- прийнята на посаду викладача малюнку, живопису та композиції з 01.09.2005 згідно наказу № 28 від 01.09.2005, де працює по теперішній час. Враховуючи вищевикладене, в перерахунку пенсії гр. ОСОБА_1 відмовлено. Таким чином, Головне управління діяло в межах повноважень визначених чинним законодавством, а тому відсутні правові підстави вважати, що Головним управління вчинено будь-яку протиправну дію.

Від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказав, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується із наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії. Враховуючи, що школи мистецтв відносяться до позашкільних навчальних закладів, то згідно Переліку посада викладача не відноситься до такої, що дає право на призначення грошової допомоги. В цих випадках пенсії призначаються на загальних підставах, а періоди роботи не відносять до спеціальних, що дають право на пенсію за вислугу років. Оскільки Переліком № 909 не передбачено зарахування до спеціального стажу період роботи на посаді викладача, який працює в позашкільних навчальних закладах, то відсутні підстави для зарахування періодів роботи до спеціального стажу та виплати грошової допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій, відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058.

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій викладено доводи, зазначені в позовній заяві.

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 01.07.2025 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058.

ОСОБА_1 звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою від 29.08.2025 щодо допризначення пенсії в зв`язку з наданням додаткових документів щодо отримання грошової допомоги як працівнику освіти, передбаченої п 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заява про призначення пенсії була передана до розгляду ГУ ПФУ в Кіровоградській області за екстериторіальним принципом.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 23 від 05.09.2025 р. відмовлено в призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки розділом І «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, роботи яких дає право на пенсію за вислугу років», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 викладачі, які працюють в позашкільних навчальних закладах не передбачені.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно приписів ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 доповнено розділ XV Закону №1058-ІV пунктом 7-1, яким передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - »ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок №1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV.

Відповідно пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення (№1788-ХІІ), що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі - Перелік №909).

Згідно з пунктом 4 Порядку №1191, страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів «е» - »ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пункт 5 Порядку №1191 визначає, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - »ж» статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Так Переліком №909 встановлені заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років. У загальноосвітніх навчальних закладах право на пенсію за вислугу років мають право громадяни, які працювали на таких посадах: учителі логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

У позашкільних навчальних закладах право на пенсію за вислугу років мають право громадяни, які працювали на таких посадах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідувачі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій пов`язується із наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 462/5636/16-а, від 19 березня 2019 року у справі № 466/5637/17, від 09 грудня 2021 року у справі № 264/6871/16-а.

При цьому, за даними трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , остання з 01.08.1984 працювала викладачем живопису та заступником директора з навчально-виховної роботи.

Згідно довідки № 70 від 18.07.2025, ОСОБА_1 прийнята на посаду викладача художнього відділу з 01.08.1984 (згідно наказу № 19 від 01.08.1984) по 01.04.1989 (згідно наказу № 6 від 29.03.1989).

Згідно довідки № 111 від 01.07 2025 ОСОБА_1 прийнята на посаду викладача малюнку, живопису та композиції з 01.04.1989 (згідно наказу № 25 від 20.03.1989) по 21.08.2000 (згідно наказу № 15 від 21.08.2000).

Згідно довідки № 11 від 15.12 2023 ОСОБА_1 прийнята на посаду викладача малюнку, живопису та композиції з 01.09.2001 (згідно наказу№ 41 від 30.08.2001) по 01.10.2001 (згідно наказу № 63 від 01.10.2001), та з 01.09.2002 (згідно наказу № 44 від 30.08.2002) по 31.08.2005 (згідно наказу № 11 від 31.08.2005).

Згідно довідки № 112 від 01.07 2025 ОСОБА_1 прийнята на посаду викладача малюнку, живопису та композиції з 01.09.2005 (згідно наказу № 28 від 01.09.2005), де працює по теперішній час.

За приписами статті 28 Закону України від 23.05.1991 № 1060-ХІІ «Про освіту» (далі - Закон № 1060-XII) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Згідно зі статтею 29 Закону № 1060-XII структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

Статтею 12 Закону України «Про позашкільну освіту» (далі Закон № 1841-III) та пункту 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2011 № 433 передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Відповідно до статті 21 Закону № 1841-III право на пенсію за вислугою років мають педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Суд звертає увагу, що на спірні правовідносини поширюється також дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963, який відносить посаду викладач до педагогічних посад.

Враховуючи наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти, а також з метою реалізації положень статті 46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30.01.2019 у справі №876/5312/17 та від 13.02.2019 у справі №233/4308/17 дійшла висновку, що викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право на отримання пенсії за вислугу років, в тому числі музичних шкіл та шкіл мистецтв.

Отже, стаж роботи позивача викладачем живопису та заступником директора з навчально-виховної роботи відносяться до педагогічних і дають право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи, а тому вказаний стаж роботи позивачки повинен зараховуватися до її пільгового стажу у відповідності до п. "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ, навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.

За таких обставин, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 23 від 05.09.2025, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити ОСОБА_2 зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій періоди роботи з 01.04.1989 р. по 31.08.1994 р., з 01.09.1994 р. по 21.08.2000 р, з 01.09.2001 р. по 31.08.2005 р. та з 01.09.2005 р. по 30.06.2025р. на посаді викладача, заступника директора з навчальної роботи в Одеській художній школі № 1 імені К.К.Костанді та Одеській загальноосвітній приватній І-ІІІ ступенів художньо-естетичного профілю школи Костанді та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для проведення виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, суд зазначає наступне.

Відповідно до Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 58 Закону № 1058-IV Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовлює документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Оскільки відповідачем протиправно відмовлено позивачу у виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7.1 Прикінцевих положень закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що встановлено судом, поряд з цим встановлено, що позивач на момент звернення із заявою мала спеціальний страховий стаж роботи на певних визначених законодавством посадах, водночас на час судового розгляду матеріали справи не містять доказів обрахунку пенсійним органом такого стажу, суд з метою належного та ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 29.08.2025 року, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням висновку суду про часткове задоволення позову, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 968,96 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 23 від 05.09.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.08.2025 року, зарахувавши до спеціального стажу роботи, який дає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій періоди роботи з 01.04.1989 р. по 31.08.1994 р., з 01.09.1994 р. по 21.08.2000 р, з 01.09.2001 р. по 31.08.2005 р. та з 01.09.2005 р. по 30.06.2025р. на посаді викладача, заступника директора з навчальної роботи в Одеській художній школі № 1 імені К.К.Костанді та Одеській загальноосвітній приватній І-ІІІ ступенів художньо-естетичного профілю школи Костанді, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ), на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок)

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.ст.295-297 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.