Справа № 357/12637/25
Суддя: Кириленко М. О.
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження № 2-а/371/35/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2025 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Кириленко М.О.

за участю секретаря судового засідання Овчаренко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миронівка Київської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції; третя особа: поліцейський 2 взводу 2 роти 1 батальйону ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП капрал поліції Сухомлин Софія Сергіївна про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року до Миронівського районного суду Київської області за підсудністю надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що 22.07.2025 о 14-51 год у м. Біла Церква по вул. Київська, 96, керуючи транспортним засобом зі швидкістю 74 км/год у населеному пункті, де дозволяється рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год, чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 24 км/год, чим порушив вимоги п.п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювання приладом TruCam ТС008371, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населеному пункті. Вважає постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за порушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 340, 00 гривень - неправомірною.

ОСОБА_2 вказав про те, що відповідачем не були надані достовірні відомості та відповідні документи щодо використання технічного пристрою під час події, а саме TruCam, його сертифікації та проходження відповідної повірки, відповідні відеозаписи та фотографічні знімки щодо фіксації порушення швидкісного режиму з відповідними координатами та прив`язкою до місцевості, а також щодо встановлення і наявності відповідних дорожніх знаків. Просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі від 22.07.2025, серії ЕНА №5286989 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 29.09.2025 було відкрито провадження у вказаній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 29.10.2025 було замінено первісного відповідача - Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, на належного - Департамент патрульної поліції.

07.11.2025 від представника відповідача Єжової Є.Ю. на адресу суду надійшов відзиву на позовну заяву. В обґрунтування відзиву відповідач вважає, що викладені твердження позивача є хибними, а пред`явлений позов безпідставним та необґрунтованим виходячи з наступного. 22.07.2025 під час несення служби в м. Біла Церква по вул. Київська, 96, за допомогою лазерного вимірювача швидкості було виявлено порушення Правил дорожнього руху транспортним засобом «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме рухався зі швидкістю 74 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 24 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. Після чого поліцейським був поданий сигнал про зупинку транспортного засобу, належним чином представився, ознайомили порушника ( ОСОБА_2 ) з доказами вчинення адміністративного правопорушення з приладу TruCam ТС 008371. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 26.03.2025 №UA-МІ/1-2903-2012. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. На приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху, при цьому враховується похибка +/-2 км/год. Вважає, що твердження позивача щодо неправомірності використання поліцейським лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС008371 в ручному режимі безпідставними та необґрунтованими. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 02.12.2025 клопотання позивача ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon задоволено. Розгляд справи відкладено на 17.12.2025 на 14-30 годину.

Про час і місце розгляду справи всі учасники справи повідомлялись належним чином через повідомлені і доступні суду засоби зв`язку, а також інформація про рух справи розміщується на офіційному сайті суду і є загальнодоступною.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, про розгляд справи в суді повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. Доказів про поважність причини своєї неявки суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього до суду не надходило.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про розгляд справи в суді повідомлений, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. Доказів про поважність причини своєї неявки суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі палати КГС від 08.12.2022 у справі № 921/542/20 «40. Відповідно до частин першої, третьої статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб - порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин. 41. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) звертав увагу, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії"). 42. Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Німеччини"). 43. На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (див. mutatis mutandis ухвалу ЄСПЛ від 01.04.2008 щодо прийнятності у справі "Гуржий проти України" (Gurzhyy v. Ukraine), рішення ЄСПЛ від 17.07.2012 у справі "Мускат проти Мальти" (Muscat v. Malta). 44. Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).».

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Копія оскаржуваної постанови стороною позивача суду надана.

З урахуванням викладеного у ст. 205 КАС України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи, які в судове засідання не з`явилися.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, поданий відповідачем відзив на позовну заяву, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені сторонами обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного провадження.

Із досліджених судом матеріалів встановлено, що 22.07.2025 капралом поліції Сухомлин Софією Сергіївною винесено постанову серії ЕНА №5286989 відносно ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення в сумі 340, 00 грн. 22.07.2025 о 14-15 год в м. Біла Церква по вул. Київська, 96 ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 74 км/год у населеному пункті, де дозволено рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год, чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 24 км/год, чим порушив вимоги п.п.12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Швидкість руху вимірювалася приладом TruCam ТС008371 (а.с. 14)

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи викладене, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення повинні ґрунтуватися на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та наданих доказів.

За змістом пунктом 1 статі 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтями 72-79 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як слідує з оскаржуваної постанови, позивач вчинив адміністративне правопорушення, що полягало у перевищенні встановленої у населеному пункті швидкості руху. Перевищення швидкості руху було встановлено технічним приладом TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008371), який відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 26 березня 2025 року №22-01/33018 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач (а.с. 18).

Саме за допомогою цього приладу Лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008371), була виміряна швидкість руху транспортного засобу, на якому рухався позивач, про що і було зазначено посадовою особою відповідача в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відтак, обставина перевищення допустимої швидкості транспортним засобом зафіксована Лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008371), про що зазначено у спірній постанові із наведенням його технічних характеристик, серії, номеру, терміну дії. У розумінні приписів наведених вище норм КАС України та КУпАП зазначена фотофіксація є належним, допустимим та достатнім доказом правопорушення.

Посилання позивача на те, що поліцейський не надав жодного доказу перевищення швидкості руху автомобіля, та виніс постанову серії ЕНА № 5286989 від 22.07.2025, не приймаються судом до уваги оскільки положеннями примітки до ст.122 КУпАП закріплено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень, зокрема у виді перевищення обмеження швидкості руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, тобто у цьому випадку фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 25.06.2020 року по справі 520/2261/19, зводиться до того, що: ч. 2 ст. 77 КАС України покладено обов`язок доказування відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Із оглянутого в судовому засіданні відеозапису, наданого відповідачем до відзиву, вбачається, що 22.07.2025 о 14-51 год працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням позивача ОСОБА_2 . Представник поліції представився водієві та роз`яснив, що було зафіксовано рух транспортного засобу зі швидкістю74 км/год, ознайомивши його з фіксацією приладу «TruCam», пояснивши, що ним перевищено встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 24 км/год., тобто водієм порушено вимоги п.12.4 ПДР України. Водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 67).

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Пунктом 1.10 передбачено, що населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.

Дорожній знак «5.70.» «Фото-, відео фіксування порушень ПДР» інформує про можливість здійснення контролю за порушення ПДР за допомогою спеціальних технічних та(або) технічних засобів.

У відповідності до 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України.

Як установлено судом, швидкість руху транспортного засобу була зафіксована за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCаm LTI 20/20 серійний номер ТС008371.

Слід зазначити, що TruCam - це лазерний вимірювач швидкості, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. TruCam автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху, при цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Діапазон вимірювання швидкості від 2 км/год. до 320 км/год.

Під час вимірювання швидкості руху, поліцейський виконує наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискає спусковий гачок приладу (на фото видно, як позначка фіксується на автомобілі позивача з відстані 179,4 м, тобто вимірює швидкість саме даного автомобіля. Прилад починає вимірювання швидкості і здійснює запис.

Вказане підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/33018, виданого ДІ «Укрметртестстандарт» від 25.03.2025 та чинного до 26.03.2026, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів Tru Cam LTI 20/20 № TC008371 є придатним до застосування, а тому відсутні підстави ставити під сумнів результати вимірювання швидкості транспортного засобу даним приладом.

Правомірність використання приладу TruCam саме в ручному режимі підтверджується листом Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Міністерства економічного розвитку та торгівлі (ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ») від 01.07.2025 № 22-38/30, відповідно до якого лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання.

Можливість використання приладу TruCam LTI 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання) та не суперечить вимогам законодавства.

Позивачем до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про незаконність винесеної відносно нього постанови. Незгода позивача з притягненням його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Отже, посилання позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, на думку суду, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд вважає доведеною та підтвердженою матеріалами наявними у справі. Пояснення викладені позивачем у позовній заяві суд оцінює критично, а позиція зайнята позивачем щодо невизнання своєї провини у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, пов`язана з його захистом, однак розцінюється судом як спроба уникнути адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд вважає, що інспектором Департаменту патрульної поліції Сухомлин Софією Сергіївною винесено постанову серії ЕНА №5286989 від 22.07.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 винесено обґрунтовано і на законних підставах, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6, 9, 20, 72-77, 242-246, 286, 295 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції; третя особа: поліцейський 2 взводу 2 роти 1 батальйону ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП капрал поліції Сухомлин Софія Сергіївна про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Миронівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя М.О. Кириленко