Справа № 560/4584/25
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4584/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

18 грудня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Шидловського В.Б. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправним рішення Головного Управляння Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області про відмову у перерахунку (обчисленні) розміру пенсії виходячи зі страхового стажу 37 років 1 місяць 10 днів, починаючи з 05.06.2022 та зобов`язати Головне управління розрахувати пенсію із застосуванням коефіцієнта страхового стажу 37 років 1 місяць 10 днів, починаючи з 05.06.2022.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що на виконання судового рішення у справі №560/13376/22 відповідач здійснив перерахунок страхового стажу. Разом з тим, відповідно до перерахунку пенсії від 14.03.2025 страховий стаж для розрахунку пенсії з визначенням коефіцієнта страхового стажу складає 34 роки 04 місяці 24 дні, замість належного 37 років 01 місяць 10 днів. Листом від 20.02.2025 пенсійний орган повідомив, що норма пункту 3-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застосовується виключно для обрахунку тривалості страхового стажу при визначенні права на пенсію за віком, а не коефіцієнта страхового стажу для обчислення розміру пенсії. Вважає, що страховий стаж для розрахунку (нарахування) розміру пенсії з 05.06.2022 повинен становити 37 років 1 місяць 10 днів. Просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішення позивачем у справі до суду подано апеляційну скаргу в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати зазначене рішення прийняти нове - про задоволення позову.

Відповідно до ст.311 КАС України справа судом апеляційної інстанції переглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 05.06.2022 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням від 26.01.2023 у справі 560/13376/22 Хмельницький окружний адміністративний суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати позивачу період ведення підприємницької діяльності з 01.05.2007 по 31.06.2010 до страхового стажу у повному обсязі відповідно до пункту 3-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 05.06.2022.

У лютому 2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.01.2023 у справі №560/13376/22.

Листом від 20.02.2025 відповідач повідомив, що на виконання судового рішення у справі №560/13376/22 відповідно до пункту 3-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачу зарахований з 05.06.2022 період ведення підприємницької діяльності з 01.05.2007 по 30.06.2010. Для визначення права для призначення пенсії за віком, страховий стаж становить 37 років 1 місяць 10 днів. Проте, для визначення коефіцієнта страхового стажу для обчислення розміру пенсії враховуються лише ті періоди підприємницької діяльності, за які сплачено страхові внески у розмірі не менше мінімального страхового внеску. Тому, період ведення підприємницької діяльності з 01.05.2007 по 30.06.2010, відповідно до сплачених страхових внесків для визначення коефіцієнта страхового стажу, зараховано загальною тривалістю 5 місяців 14 днів. Таким чином страховий стаж для обчислення розміру пенсії з 05.06.2022 становить 34 роки 4 місяці 24 дні (коефіцієнт страхового стажу 0,34333).

Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо перерахунку розміру пенсії виходячи зі страхового стажу 37 років 1 місяць 10 днів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з доведеності відповідачем правомірність дій при визначенні коефіцієнта розрахунку страхового стажу позивача для обчислення його розміру пенсії з 05.06.2022.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції покладеними та зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058).

Відповідно до визначення, наведеного в ст.1 Закону №1058-IV мінімальний страховий внесок - сума коштів, що визначається розрахунково як добуток розміру мінімальної заробітної плати і розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, встановлених законом, на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід).

За приписами п.1 ч.1 ст.8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог пп.1,2 ч.1 ст.11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають:

1) громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у тому числі які є резидентами Дія Сіті, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за гіг-контрактами, іншими договорами цивільно-правового характеру;

2) фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно із пунктами 5, 8-9 частини 1 статті 16 Закону №1058-IV застрахована особа має право:

- звертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- оскаржувати в установленому законодавством порядку дії страхувальника, виконавчих органів Пенсійного фонду, їх посадових осіб та інших суб`єктів системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

- на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами частини 2-3 статті 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:

ТП = Св : В, де:

ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;

Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;

В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із абзацом 1 частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відтак, статтею 24 Закону №1058-IV визначення страхового стажу перебуває у прямій залежності від суми сплачених у відповідному місяці страхових внесків.

Матеріалами пенсійної справи підтверджується, що позивач 27.04.1998 взятий на облік платником податків .

Пунктом 2 Указу Президента України від 03.07.1998 за №727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємства" (втратив чинність 01.01.2012) встановлено, що ставка єдиного податку для суб`єктів малого підприємництва-фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

Суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах:

- до місцевого бюджету - 43 відсотки;

- до Пенсійного фонду України - 42 відсотки;

- на обов`язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням.

Здійснюючи підприємницьку діяльність, у період з 01.05.2007 по 31.06.2010 позивач сплачував у Пенсійний фонд України внески у складі єдиного податку через Управління державного казначейства, відповідно до вимог Указу Президента України від 03.07.1998 №727/98 із змінами та доповненнями.

Законом №2148-VIII від 03.10.2017 Розділ XV Закону №1058-IV доповнений пунктом 3-1, відповідно до підпункту 1 якого до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

В свою чергу статтею 26 Закону №1058-IV визначаються умови призначення пенсії за віком, тобто виникнення права на пенсію за віком.

Суд враховує, що період ведення підприємницької діяльності з 01.05.2007 по 30.06.2010, відповідно до сплачених страхових внесків пенсійний орган зарахував до страхового стажу загальною тривалістю 05 місяців 14 днів.

Не спростовуючи правильність відображення інформації про розміри сплачених страхових внесків (форма ОК-5), за період здійснення підприємницької діяльності, позивач вказує на те, що до страхового стажу мають бути зараховані усі повні календарні місяці здійснення підприємницької діяльності, незалежно від розміру сплачених страхових внесків.

Обґрунтовуючи свою позицію, позивач посилається на положення пункту 3-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV. Але, вказана норма права щодо врахування періодів підприємницької діяльності незалежно від сплачено розміру страхових внесків, стосується визначення права особи на призначення пенсії і не стосується порядку розрахунку страхового стажу, який визначений статтею 24 Закону №1058-IV.

Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV при розрахунку страхового стажу приймаються до уваги періоди, за які сплачено страхові внески в розмірі не меншому, ніж визначено Законом. У випадку, якщо щомісячні страхові внески сплачені не в повному розмірі, то вказаним порядком передбачена формула для визначення страхового стажу за такі періоди пропорційно сплаченим сумам страхових внесків.

Таким чином виходячи з положень статті 24 Закону №1058-IV, враховуючи інформацію про сплачені страхові внески, яка відображена в Індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5), відповідачем правомірно здійснений розрахунок страхового стажу за період підприємницької діяльності.

Посилання позивача на Указ Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб"єктів малого підприємництва" як на спеціальний закон щодо сплати при спрощеній системі оподаткування страхових внесків, в сумі, яка є спеціальним мінімальним страховим внеском, не заслуговує на увагу, оскільки не існує спеціальних мінімальних страхових внесків, відмінних від розміру таких внесків, визначеного ст.24 Закону №1058-1У, який враховується саме для визначення коєфіціентів страхового стажу. Саме зазначена норма вказаного Закону визначає порядок визначення коєфіціента страхового стажу, а не Указ на який посилається позивач. Таким чином, позивачем невірно трактуються норми діючого законодавства.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що під час судового розгляду відповідач довів правомірність дій при розрахунку страхового стажу позивача для обчислення розміру пенсії з 05.06.2022.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Шидловський В.Б. Сапальова Т.В.