Справа № 380/19128/25
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 рокусправа № 380/19128/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника відповідача про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» (79035, м. Львів, вул. Пасічна, 127; ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 08.04.2025 №15535/13-01-07-10.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» встановлено порушення частини 2 та частини 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473 VIII "Про валюту і валютні операції", в результаті чого допущено порушення законодавчо встановленого строку розрахунків по імпортних та експортних операціях за зовнішньоекономічними контрактами від 25.05.2022 № ЕТН-2022-53, дата здійснення авансового платежу 13.06.2022; від 25.05.2022 № ЕТН-2022-54, дата здійснення авансового платежу - 13.06.2022, та експортному зовнішньоекономічному контракту від 07.08.2023 № 07/08/23, укладеному з LC Drunk Cherry (Drunk Cherry S.R.O.) дата здійснення експортної операції -13.10.2023 (сума незавершеної операції 10521,40 євро), відповідно до отриманих інформацій Національного банку України про виявлені агентом валютного нагляду (АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», МФО 300335) та (AT «КРЕДОБАНК», МФО 325365) факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків грошових коштів чи товарів станом на 01.01.2023 та 01.05.2024, надіслану листами ДПС України від 01.02.2023 №2238/7/99- 00-07-05-01-07 та від 06.06.2024 № 16593/7/99-00-07-05-02-07. На підставі акту, прийнятого за результатом проведення перевірки, ГУ ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.01.2025 року № 29/8/13-01-07-10. Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його до ДПС України. Рішенням від 02.04.2025 № 9237/6/99-00-06-01-03-06, скаргу задоволено частково, скасовано ППР ГУ ДПС у Львівській області від 27.01.2025 №2918/13-01-07-10 у частині нарахування пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 6 699,40 грн. У той же час, ГУ ДПС у Львівській області за наслідками рішення ДПС від 02.04.2025 № 9237/6/99-00-06-01-03-06 прийняло нове податкове повідомлення-рішення від 08.04.2025 № 15535/13-01-07-10, яким позивачу нараховано пеню в загальній сумі 290283,08 грн. вказане податкове повідомлення-рішення отримано позивачем за супровідним листом від 19.08.2025 №6/13-01-07-10-16. Позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким позивачу нараховану пеню у сумі 290283,08 грн за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності є необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню. Позивач вказує на те, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України корона вірусної хвороби (COVID-19) платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 29.09.2025 в справі було відкрито провадження в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.

15.10.2025 за вх.№82220 від представника відповідача надійшло клопотання про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 17.10.2025 продовжено ГУ ДПС у Львівській області строк подання відзиву на позовну заяву на десять днів.

22.10.2025 за вх.№84620 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що в ході проведеної перевірки встановлено, що на виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 25.05.2022 № ETH 2022- 53 ТзОВ «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» здійснено переказ коштів на валютний рахунок SHONORA TRADШG PLC (Ефіопія) на суму 112128,00 дол. США, згідно з випискою банку:

- від 13.06.2022 (платіжна інструкція в іноземній валюті № 5 від 09.06.2022, AT «РАЙФФАИЗЕН БАНК АВАЛЬ», контракт від 25.05.2022 N ETH-2022-53).

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про валюту i валютні операції» (далі Закон № 2473), з урахуванням пункту 14 Постанови правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (із змінами i доповненнями, внесеними постановами Правління Національного банку України від 04.04.2022 № 68, від 07.06.2022 № 113, від 07.07.2022 № 142, від 02.09.2022 № 197), граничний строк розрахунків за операцією з імпорту настає 09.12.2022; Згідно пункту 142 Постанови № 18 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів з 05.04.2022 становлять 180 календарних днів. Товар надійшов на територію України 21.12.2022 згідно з митною декларацією 22UA37U4 на суму 112128,00 дол. США (AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», контракт від 25.05.2022 № ETH-2022-53), а саме: авансовий платіж від 13.06.2022 в сумі 112128,00 дол. США було закрито імпортною поставкою згідно з митною декларацією від 21.12.2023 № 22UA37U4 на суму 112128,00 дол. США в повному обсязі, однак з порушенням граничних строків розрахунків. На порушення вимог частини 3 статті 13 Закону № 2473, з урахуванням вимог п. 142 постанови №18, товар надійшов на територію України з порушенням граничних строків розрахунків. Кількість днів прострочення 12. Сума нарахованої пені за порушення граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів по контракту від 25.05.2022 № ETH-2022-53, дата здійснення авансового платежу 13.06.2022, укладеного з фірмою-нерезидентом з SHONORA TRADING PLC (Ефіопія), складає 147613,10 гривень.

Також, встановлено, що ТзОВ «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» на виконання своїх зобов`язань по імпортному договору від 25.05.2022 № ETH-2022-54, 13.06.2022 здійснено переказ коштів (авансовий платіж) з валютного рахунку № НОМЕР_1 , відкритого AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (МФО 380805) на загальну суку 112128,00 дол.США на користь нерезидента SHONORA TRADING PRIVATE LIMITED COMPANY (Ефіопія) (в платіжному дорученні від 13.06.2022 № 6 у графі "призначення платежу" вказано - передоплата за товар по договору від 25.05.2022 № ETH-2022-54). Згідно бухгалтерського обліку підприємства (оборотнасальдова відомість по рахунках 632, картка рахунку 632 за період січень 2022 року вересень 2024 року по контрагенту - нерезиденту SHONORA TRADING PRIVATE LIMITED COMPANY) дану операцію відображено проводкою: Дт 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» - Кт 312 «Поточні рахунки в іноземній валюті» на суму - 112128 дол. США.

За результатами перевірки інформації Національного банку України про виявлені агентами валютного нагляду (AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ", МФО 300335) факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків грошових коштів чи товарів станом на 01.01.2023, яка надається згідно з Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7, надіслану листом ДПС України від 01.02.2023 №2238/7/99-00-07-05-01-07, по імпортному зовнішньоекономічному контракту в від 25.05.2022 № ETH-2022-54, дата здійснення авансового платежу 13.06.2022, встановлено порушення частини 3 статті 13 Закону № 2473-VIII в частині несвоєчасного надходження товару по імпортному контракту.

Вказав, що ТзОВ «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» ані до перевірки, ані до позовної заяви не представлено позовної заяви до суду та ухвали про відкриття провадження про стягнення заборгованості з нерезидента SHONORA TRADING PRIVATE LIMITED COMPANY (Ефіопія) по імпортному договору від 25.05.2022 № ETH-2022-54.

Крім цього, за результатами перевірки інформації Національного банку України про виявлені факти порушення встановлених Національним банком України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, згідно з Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7 та на виконання статей 12 i 13 Закону №2473- VIII, про виявлені факти ненадходження в установлені Національним банком України граничних строків розрахунків a6o строків, визначених у висновках, грошових коштів чи товарів, станом на 01.05.2024, яку надано AT "КРЕДОБАНК", МФО 325365 (лист ДПС від 06.06.2024 № 16593/7/99-00-07 05- 02-07), по контракту від 07.08.2023 № 07/08/23, дата здійснення експортної операції 13.10.2023 (сума незавершеної операції 10521,40 євро) встановлено порушення частини 2 статті 13 Закону № 2473-VIII та п.21 розділу II Постанови № 5 по контракту від 07.08.2023 № 07/08/23, укладеному між ТзОВ «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» та фірмою- нерезидентом Drunk Cherry S.R.O. (Словаччина), в частині порушення граничних строків розрахунків по експорту.

Також звернув увагу, що позивач у порядку встановленим Законом України «Про валюту і валютні операції» не було доведено наявність обставин згідно яких зупиняється граничний строк розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом та нарахування пені за його прострочення. Окрім цього, ТзОВ «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» не надано до перевірки жодних документів, які можуть бути оцінені як належні та допустимі докази в розуміння ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та які б змогли підтвердити позицію позивача. Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» (79035, м. Львів, вул. Пасічна, 127, ) зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС України.

На підставі наказу Головного Управління ДПС у Львівській області від 11.12.2024 № 6872-ПП «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» та направлень на перевірку від 12.12.2024 № 14155, №14156, головним державним інспектором відділу перевірок фінансових операцій управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області Біласом А.Ю. та старшим державним інспектором відділу перевірок фінансових операцій управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області Зеленіною О.І., згідно із пп. 191.1.4. п. 191. 1 ст. 191, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» з питань дотримання вимог валютного законодавства по імпортних зовнішньоекономічних контрактах від 25.05.2022 № ЕТН-2022-53, за період діяльності з 25.05.2022 по 11.12.2024; від 25.05.2022 № ЕТН-2022-54, за період діяльності з 25.05.2022 по 11.12.2024, та експортному зовнішньоекономічному контракту від 07.08.2023 № 07/08/23, укладеному з LC Drunk Cherry (Drunk Cherry S.R.O), за період діяльності з 07.08.2023 по 11.12.2024, згідно отриманих інформацій Національного банку України про виявлені агентами валютного нагляду (АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», МФО 300335 та АТ «КРЕДОБАНК», МФО 325365) факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків грошових коштів чи товарів станом на 01.01.2023 та 01.05.2024, яка надається згідно з Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7.

Копію наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 11.12.2024 № 6872-ПП «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» вручено представнику ТзОВ «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» - адвокату Смолинцю Ярославу Івановичу 12.12.2024. З направленнями від 12.12.2024 № 14155, №14156 на право проведення документальної позапланової виїзної перевірки ознайомлено під підпис представника ТзОВ «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» адвоката Смолинця Ярослава Івановича 12.12.2024.

Перевірка проведена з відома директора ТзОВ «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» Остапчук Людмили Петрівни.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено Акт від 25.12.2024 №53139/13-01-07-10/38208773 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» з питань дотримання вимог валютного законодавства по імпортних контрактах від 25.05.2022 №ЕТН-2022-53, за період діяльності з 25.05.2022 по 11.12.2024, від 25.05.2022 №ЕТН-2022-54, за період діяльності з 25.05.2022 по 11.12.2024, та експортному зовнішньоекономічному контракту від 07.08.2023 №07/08/23, укладеному з LC Drunk Cherry (Drunk Cherry S.R.O) за період діяльності з 07.08.2023 по 11.12.2024».

В ході перевірки встановлено таке.

1. Між ТзОВ «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» (Покупець) та фірмою- нерезидентом SHONORA TRADING PLC (Ефіопія, Продавець) укладено контракт від 25.05.2022 № ЕТН-2022-53.

На виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 25.05.2022 № ЕТН- 2022-53 ТОВ «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» здійснено переказ коштів на валютний SHONORA TRADING PLC (Ефіопія) на суму 112128,00 дол. США, згідно з випискою банку:

- від 13.06.2022 (платіжна інструкція в іноземній валюті № 5 від 09.06.2022, АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», контракт від 25.05.2022 № ЕТН-2022-53). Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», з урахуванням пункту 142 Постанови правління Національного банку України від 24.02.2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Правління Національного банку України від 04.04.2022 № 68, від 07.06.2022 № 113, від 07.07.2022 № 142, від 02.09.2022 № 197), надалі - Постанова № 18, граничний строк розрахунків за операцією з імпорту настає 09.12.2022 року;

Згідно пункту 142 Постанови № 18 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів з 05.04.2022 становлять 180 календарних днів.

Товар поступив на територію України 21.12.2022 згідно з митною декларацією №UA22UA37U4 на суму 112128,00 дол. США, а саме:

- авансовий платіж від 13.06.2022 в сумі 112128,00 дол. США було закрито імпортною поставкою згідно з митною декларацією від 21.12.2023 №UA22UA37U4 на суму 112128,00 дол. США в повному обсязі, однак з порушенням граничних строків розрахунків.

На порушення вимог частини 3 статті 13 Закону № 2473, з урахуванням вимог п. 142 постанови № 18, товар надійшов на територію України з порушенням граничних строків розрахунків. Кількість днів прострочення 12.

Сума нарахованої пені за порушення граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів по контракту від 25.05.2022 № ЕТН-2022-53, дата здійснення авансового платежу 13.06.2022, укладеного з фірмою-нерезидентом з SHONORA TRADING PLC (Ефіопія), складає 147613,10 гривень.

2. ТзОВ «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» (Покупець) та нерезидентом SHONORA TRADING PRIVATE LIMITED COMPANY (Продавець, Ефіопія), 25.05.2022 укладено зовнішньоекономічний договір за № ЕТН-2022-54 та додаткові угоди від 27.05.2022, від 07.06.2023.

На виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 25.05.2022 № ЕТН-2022-54, позивачем здійснено 13.06.2022 переказ коштів (авансовий платіж) на загальну суму 112128,00 дол. США на користь нерезидента SHONORA TRADING PRIVATE LIMITED COMPANY.

Згідно наданого до перевірки коносаменту №227167720, повідомлення експедитора Sava Translogistic sp. z.o.o. (Польща), акту приймання товару від 09.12.2022 № 948, нерезидентом: SHONORA TRADING PRIVATE LIMITED COMPANY (Ефіопія) на виконання умов договору від 25.05.2022 № ЕТН-2022-54, 09.12.2022 року поставлено товар (Ethiopia Natural coffet 2022-2023, 320 мішків, вагою 19200,00 кг) без увезення його на територію України (товар надійшов в порт Гданськ, Польща) на загальну суму 112128,00 дол. США.

ТзОВ «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» відповідно до контракту від 18.10.2022 року № 18/10/22ЕТН54, укладеного з нерезидентом ТзОВ «!FЕSТ СОFFЕЕ МІSSION» Sр.х.о.о. (Польща), специфікації № 1 до контракту від 18.10.2022 року № 18/10/22ЕТН54, також згідно акту приймання-передачі товару від 09.12.2022 року № 950 (місце підписання м. Гданськ, Польща), здійснено продаж нерезиденту «!FЕSТ СОFFЕЕ МІSSION» Sр.х.о.о. (Польща) вищевказаного товару (Ethiopia Natural coffet 2022- 2023, 320 мішків, вагою 19200,00 кг по ціні 5,91 дол.США) за межами України на умовах поставки Гданськ, Польща, на загальну суму 113472,00 дол.США.

Валютні кошти від продажу товару за межами України на загальну суму 113472,00 дол. США, зараховано ТзОВ «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» на валютний рахунок наступним чином:

- 09.12.2022 року в сумі 60000,00 дол.США з дотриманням законодавчо встановлених строків розрахунків;

- 26.12.2022 в сумі 53472,00 дол.США з порушенням граничних строків розрахунків, а саме порушення частини 3 статті 13 Закону №2473 з урахуванням вимог підпункту 5 пункту 9 розділу III Інструкції №7, затвердженої Постановою Правління НБУ від 02.01.2019 (із змінами та доповненнями), також вимог пунктів 142, 144 Постанови Правління НБУ від 24.02.2022 року №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (із внесеними змінами і доповненнями), кількість днів прострочення - 17 днів.

Сума нарахованої пені за порушення граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів по контракту від 25.05.2022 № ЕТН-2022-54, дата здійснення авансового платежу 13.06.2022, укладеного з фірмою-нерезидентом з SHONORA TRADING PRIVATE LIMITED COMPANY (Ефіопія), складає 99725,21 гривень.

3. Між ТзОВ «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» (Покупець) та фірмою- нерезидентом Drunk Cherry S.R.O. (Словаччина, Покупець) укладено зовнішньоекономічний експортний контракт від 07.08.2023 № 07/08/23.

ТзОВ «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» здійснено експортне відвантаження товару на користь нерезидента «Drunk Cherry» (Drunk Cherry S.R.O. Словаччина) на загальну суму 15682,48 євро, згідно з наступними митними деклараціями:

- від 15.08.2023 № 23UA5U2 на суму 5161,08 євро. В митній декларації зазначено банк АТ «КРЕДОБАНК» МФО 325365, контракт від 07.08.2023 № 07/08/23. Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-УІІІ "Про валюту і валютні операції" (далі - Закон № 2473), з урахуванням пункту 142 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» із змінами і доповненнями (далі - Постанова НБУ № 18), граничний строк розрахунків за операцією з експорту товару - 10.02.2024 року;

- від 13.10.2023 № 23UA3UЗ на суму 10521,40 євро. В митній декларації зазначено банк зазначено банк: АТ «КРЕДОБАНК» МФО 325365, контракт від 07.08.2023 № 07/08/23, інвойс від 11.10.2023 № 01/10/2023). Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 2473, з урахуванням вимог пункту 142 Постанови № 18, граничний строк розрахунків за операцією з експорту настає - 09.04.2024.

Грошові кошти по зовнішньоекономічному експортному контракту від 07.08.2023 № 07/08/23, укладеному з фірмою-нерезидентом «Drunk Cherry» (Drunk Cherry S.R.O.)., надійшли в повному обсязі на загальну суму 15682,48 євро, а саме:

- за митною декларацією від 15.08.2023 № 23UA5U2 на суму 5161,08 євро (з граничним строком надходження валютної виручки 10.02.2024 року) оплата надійшла згідно з банківською випискою від 29.12.2023 в сумі 5161,08 євро без порушення граничних строків розрахунків;

- за митною декларацією від 13.10.2023 № 23UA3UЗ на суму 10521,40 євро (з граничним строком надходження валютної виручки 09.04.2024 року) оплата надійшла з порушенням згідно з банківськими виписками:

від 13.05.2024 в сумі 5521,40 євро по інвойсу від 11.10.2023 № 01/10/2023 з порушенням граничних строків розрахунків. Кількість днів прострочення - 34;

від 16.05.2024 в сумі 2000,00 євро по інвойсу від 11.10.2023 № 01/10/2023 з порушенням граничних строків розрахунків. Кількість днів прострочення - 37;

від 22.05.2024 в сумі 3000,00 євро по інвойсу від 11.10.2023 № 01/10/2023 з порушенням граничних строків розрахунків. Кількість днів прострочення - 43.

Сума нарахованої пені за порушення граничних строків розрахунків по експортному контракту від 07.08.2023 № 07/08/23, укладеному з «Drunk Cherry» (Drunk Cherry S.R.O.) (Словаччина), складає 49644,17 грн. Розрахунок пені наведено у додатку № 1 до акту перевірки. Загальна сума нарахованої пені за порушення граничних строків розрахунків по експортному контракту від 07.08.2023 № 07/08/23, укладеному з «Drunk Cherry» (Drunk Cherry S.R.O.) (Словаччина), також по імпортних контрактах від 25.05.2022 № ЕТН-2022-53, дата здійснення авансового платежу - 13.06.2022; від 25.05.2022 № ЕТН-2022-54, дата здійснення авансового платежу - 13.06.2022, складає 296982,48 грн.

Таким чином, перевіркою ТзОВ «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» встановлено порушення частини 2 та частини 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», в результаті чого допущено порушення законодавчо встановленого строку розрахунків по імпортних та експортних операціях за зовнішньоекономічними контрактами від 25.05.2022 № ЕТН-2022-53, дата здійснення авансового платежу - 13.06.2022; від 25.05.2022 № ЕТН-2022-54, дата здійснення авансового платежу - 13.06.2022, та експортному зовнішньоекономічному контракту від 07.08.2023 № 07/08/23, укладеному з LC «Drunk Cherry» (Drunk Cherry S.R.O.) дата здійснення експортної операції -13.10.2023 (сума незавершеної операції 10521,40 євро), відповідно до отриманих інформацій Національного банку України про виявлені агентом валютного нагляду факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків грошових коштів чи товарів станом на 01.01.2023 та 01.05.2024, надіслану листами ДПС України від 01.02.2023 №2238/7/99- 00-07-05-01-07 та від 06.06.2024 № 16593/7/99-00-07-05-02-07.

Так, на підставі Акта перевірки від 25.12.2024 №53139/13-01-07-10/38208773, ГУ ДПС у Львівській області винесено податкове повідомлення рішення від 27.01.2025 №2918/13-01-07-10 за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та накладено пеню у сумі 296982,42 грн.

Представником позивача було подано скаргу на податкове повідомлення-рішення від 27.01.2025 №2918/13-01-07-10, в якій просив скасувати таке.

Державною податковою служб України 13.02.2025, керуючись абзацом першим пунктом 56.9 статті 56, пунктом 102.9 статті 102, абзацом першим пункту 69, підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, прийнято рішення №4238/6/99-00-06-01-03-06 про продовження розгляду скарги.

02.04.2025 Державною податковою службою України прийнято рішення про результати розгляду скарги №9237/6/99-00-06-01-03-06, яким ППР ГУ ДПС у Львівській області від 27.01.2025 №2918/13-01-07-10 скасовано в частині нарахування пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 6699,40 грн.

08.04.2025 ГУ ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення №15535/13-01-07-10, яким на підставі пп. 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями, відповідно до змін п.п. 69.2 п 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, внесених Законом України від 12.05.2022 №2260 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» та п. 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII застосовано суму пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 290283,08 гривень.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

При вирішенні спору, суд виходить з такого.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що ним регулюються відносини, виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 згаданого Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 згаданого Кодексу: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Підпунктами 20.1.4, 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 згаданого Кодексу, мають право:

- проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків;

- застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України визначено, що податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 зазначеного пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства, визначені Законом України "Про валюту і валютні операції" №2473-VIII від 21.06.2018 (далі - Закон №2473-VIII).

З преамбули Закону №2473-VIII вбачається, що такий є спеціальним законом, який визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

Статтею 13 вказаного Закону врегульовано особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Зокрема частиною першої статті 13 Закону №2473-VIII встановлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Згідно частини другої вказаної статті Закону №2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Частиною п`ятою статті 13 Закону №2473-VIII встановлена відповідальність за порушення встановлених строків розрахунків, а саме порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України встановлено відповідальність у вигляді пені.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону №2473-VIII валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.

Органами валютного нагляду відповідно до Закону №2473-VIII є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства (частина четверта статті 11).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства (частина шоста статті 11 Закону №2473-VIII).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті (частина восьма статті 13 Закону №2473-VIII).

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Отже, контролюючий (податковий) орган здійснює контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті та у разі встановлення порушень таких строків нараховує пеню у визначених розмірах.

При цьому суд зазначає, що хоча положеннями Закону № 2473-VIII не врегульовано процедуру прийняття рішення про нарахування пені, як виду адміністративно - господарської санкції за порушення строків проведення розрахунків в іноземній валюті, а такий порядок унормований положеннями ПК України, проте це не означає, що правовідносини у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду стають частиною законодавства щодо справляння податків і зборів та на них розповсюджуються всі положення ПК України. Закон № 2473-VIII та ПК України регулюють різні сфери державної політики.

Підстави для ототожнення пені, яка застосовується у податкових правовідносинах, із пенею, яка застосовується у сфері валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду (за порушення строків надходження валютної виручки за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлено статтею 13 Закону № 2473-VIII) - відсутні.

Відповідно до положень абзацу другого частини восьмої статті 16 Закону № 2473-VIII рішення про застосування до уповноважених установ, суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається органами валютного нагляду відповідно до компетенції, визначеної частинами п`ятою і шостою статті 11 цього Закону, у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення.

Відповідно до частини десятої статі 11 Закону № 2473-VIII у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом. Органом валютного нагляду відповідно до цього Закону є, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику (частина четверта статті 11 Закону №2473-VIII).

Відповідно до положень пунктів 3,4 частини першої статті 14 Закону №2473-VIII за порушення вимог валютного законодавства (крім порушення строків за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлюється згідно із статтею 13 цього Закону) можуть бути застосовані:

- до юридичних осіб (крім уповноважених установ) - заходи впливу у вигляді штрафних санкцій;

- до фізичних осіб, посадових осіб уповноважених установ, посадових осіб юридичних осіб - заходи впливу у вигляді штрафів, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право адекватно вчиненому порушенню застосувати до юридичних осіб (крім уповноважених установ) захід впливу у вигляді штрафних санкцій у розмірі до 100 відсотків суми операції, проведеної з порушенням валютного законодавства (частина четверта статті 14 Закону №2473-VIII).

Аналіз наведених положень свідчить, що Закон №2473-VIII розмежовує заходи впливу, до яких віднесено штрафні санкції і штрафи, які передбачені статтею 14 вказаного Закону, та пеню за порушення строків розрахунків в іноземній валюті, нарахування якої врегульовано статтею 13 згаданого Закону.

Отже, положення абзацу другого частини восьмої статті 16 Закону № 2473-VIII, яким визначено, що рішення про застосування до суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення, не є застосовним по відношенню до пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті, оскільки така (пеня) не є заходом впливу, перелік яких наведено у статті 14 Закону № 2473-VIII.

Частинами першою - третьою статті 3 Закону №2473-VIII передбачено, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно таким Законом. Зміна положень згаданого Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до нього. Зміна положень Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до такого Закону.

У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.

Отже, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини є специфічними та врегульовані спеціальним Законом №2473-VIII, і саме норми вказаного Закону підлягають застосуванню, зокрема і в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті.

Так, дійсно, відповідно до абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України протягом дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню, проте така застосовна у сфері справляння податків і зборів та не підлягає застосуванню у сфері регулювання валютних правовідносин.

Крім того, зміни до положень Закону №2473-VIII здійснюються виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Однак до Закону № 2473-VIII не вносились норми, які б дозволяли не застосовувати пеню (звільняли від застосування пені) за порушення строку розрахунків в іноземній валюті у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19).

При цьому суд зауважує, що маючи на меті звільнити суб`єктів господарювання, які вчинили правопорушення, у вигляд порушення строків розрахунків, від відповідальності у вигляді пені законодавець вносить відповідні зміни саме до Закону №2473-VIII .

Так, Законом України № 2260-IX від 12.05.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» статтю 16 Закону №2473-VIII доповнено пунктом 13 такого змісту: "13. Відповідальність, передбачена частиною п`ятою статті 13 цього Закону, не застосовується до резидентів - суб`єктів господарювання, що вчинили відповідне правопорушення, якщо імпортні операції не можуть бути завершені внаслідок дії постанови Кабінету Міністрів України «Про застосування заборони ввезення товарів з російської федерації» від 9 квітня 2022 року № 426.

Як зазначив Верховний суд у постанові від 23.07.2024 у справі №240/25642/22, у разі якби законодавець мав на меті звільнити суб`єктів господарювання від відповідальності шляхом не нарахування (не застосування) пені під час дії карантину (COVID- 19), відповідні зміни (чи обмеження в застосуванні) були б внесені саме до Закону України «Про валюту і валютні операції», проте таких змін внесено не було.

З огляду на наведене, висновок, що дія положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, який передбачає не нарахування пені протягом дії карантину, розповсюджується і на пеню за порушення строків розрахунків, що передбачена частиною п`ятою Закону №2473-VIII, є помилковим.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі №420/1538/23, від 28.03.2024 у справі №380/17879/22, від 13.05.2024 у справі № 420/11208/23 та формулює такий правовий висновок.

Пеня, що передбачена частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», за порушення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), застосовується на загальних підставах і на таку не поширюються положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Щодо розповсюдження приписів підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (набрав чинності з 07.03.2022) щодо зупинення перебігу строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, на граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, суд зазначає наступне.

Так, дійсно Законом України № 2118-IX від 03.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктом 69.

Відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 ПК України для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Проте, як вже було зазначено вище, питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно Законом України «Про валюту і валютні операції». Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону. У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону (стаття 3).

Відповідних змін до Закону України «Про валюту і валютні операції» в частині зупинення перебігу строків не вносилось.

Суд вважає, що з огляду на специфічність спірних правовідносин (строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів), які врегульовано окремим спеціальним нормативно - правовим актом - Законом №2473-VIII, та врегульовують конкретну визначену його предметом групу правовідносин, відмінну від податкових правовідносин, положення підпункту 69.9 пункту 69 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, яким зупинено перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не розповсюджуються на строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Окрім цього, підпунктом 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Тобто нормами вказаного пункту визначено певні особливості справляння податків і зборів на певний період часу - на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

Суд вважає, що така норма може бути застосована до строків, визначених як податковим так і іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, але виключно у податковій сфері (у сфері справляння податків і зборів.

Однак, як вже зазначав суд Закон №2473-VIII є спеціальним законом, який регулює, не сферу справляння податків і зборів, а сферу здійснення валютних операцій, валютного контролю та валютного нагляду, отже питання строків та відповідальності за їх порушення врегульовано саме зазначеним Законом, зміна положень якого здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. При цьому якщо положення інших законів суперечать положенням Закону №2473-VIII, застосовуються положення останнього.

Тобто про зупинення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів мали бути внесені відповідні зміни до Закону №2473-VIII, чого законодавець не зробив.

Отже, підпункт 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України та Закону №2473-VIII, зокрема стаття 13, не є конкуруючими нормами, і те що підпункт 69.9 пункту 69 прийнятий пізніше у часі (03.03.2022) не є підставою для його застосування до спірних правовідносин.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 липня 2024 року у справі №240/25642/22 відступив від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі №420/1538/23, від 28.03.2024 у справі №380/17879/22, від 13.05.2024 у справі № 420/11208/23 та сформулював висновок, відповідно до якого пеня, що передбачена частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», за порушення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), застосовується на загальних підставах і на таку не поширюються положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Щодо розповсюдження приписів підпункту 129.9.7 пункту 129.9 статті 129 ПК України на правовідносини з нарахування пені за порушення граничних строків розрахунків в іноземній валюті, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 129.9.7 пункту 129.9 статті 129 ПК України (чинного з 17.03.2022) пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню у випадку вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою внаслідок введення воєнного, надзвичайного стану. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Проте, з огляду на те, що пеня, як міра відповідальності, яка нараховується за порушення граничних строків розрахунків, врегульована спеціальним Законом, відповідно на таку (пеню) не розповсюджуються і положення підпункту 129.9.7 пункту 129.9 статті 129 Податкового кодексу України, за аналогією з положеннями абз. 11 пункту 52-1 та підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, про що вже зазначалось.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 згаданого Кодексу, мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Також суд зазначає, що позивачем ні до перевірки, ні до суду не подано висновку на продовження термінів розрахунків.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону № 2473-VIII у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Виходячи з вимог вказаних норм закону одна із сторін договору повинна довести, що наявні обставини (введення воєнного стану чи початку бойових дій) мають відношення до конкретного господарського зобов`язання та унеможливлюють після здійснення авансового платежу Товариством поставку йому іноземною компанією обладнання на невизначений строк, а також з метою не нарахування пені за порушення граничних строків розрахунків у період дії форс-мажорних обставин необхідно засвідчити даний факт відповідною довідкою уповноваженої організації (органу) країни нерезидента, та/або сертифікатом ТПП України.

Пунктом 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням Президії ТПП України 18.12.2014 № 44(5) (далі - Регламент ТПП) визначено, що підставою для засвідчення форс- мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14.1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а також визначених сторонами за договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Згідно з Регламентом ТПП форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності по кожному окремому договору виконання якого настало згідно з умовами договору і виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин, шляхом видачі сертифікату ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством та Регламентом.

ТПП України веде єдиний Реєстр сертифікатів, виданих ТПП України та регіональними ТПП (Реєстр сертифікатів), про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та Реєстр уповноважених осіб.

Якщо Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник після закінчення дії таких обставин має право звернутися до ТПП України/ регіональної ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період з дня, наступного за датою видачі Сертифіката до дня їх закінчення (п. 6.12 Регламенту).

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 23.02.2022 № 922/2897/21, від 04.06.2022 № 922/2394/21.

Суд встановив, що позивачем також до перевірки не подано відповідних довідок про підтвердження форс-мажорних обставин.

Частиною 7 ст.13 Закону № 2473-VIII встановлено, що у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

Крім цього, суд зазначає, що позивачем до перевірки не подано позовної заяви до суду та ухвали про відкриття провадження про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Згідно з ч.8 ст.13 Закону № 2473-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Таким чином, факти порушення ТзОВ «РІТЕЙЛ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМС» вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», в результаті чого допущено порушення законодавчо встановленого строку розрахунків по імпортних та експортних операціях за зовнішньоекономічними контрактами від 25.02.2022 № ЕТН-2022-53, дата здійснення авансового платежу 13.06.2022; від 25.05.2022 №ЕТН-2022-54, дата здійсненні авансового платежу 13.06.2022, та експортному зовнішньоекономічному контракту від 07.08.2023 №07/08/23, укладеному з LC Drunk Cherry (Drunk Cherry S.R.O.) дата здійснення експортної операції 13.10.2023 (сума незавершеної операції 10521,40 євро) знайшли своє підтвердження.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що висновки фактичної перевірки підтверджені належними та допустимими доказами, що вище виключає підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Наведені позивачем доводи не впливають на вищевикладені висновки суду та їх не спростовують.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, підсумовуючи наведене вище, суд доходить висновку, що здійснені за наслідками проведеної контролюючим органом фактичної перевірки висновки про порушення позивачем вимог п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є обґрунтованими, а оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій від 26.12.2024 №52847/13-01-07-09 відповідає критеріям визначеним в частині 2 статті 2 КАС України.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати, в тому числі на оплату правової допомоги розподілу не підлягають, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна