Справа № 300/7454/25
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" грудня 2025 р. справа № 300/7454/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про
визнання протиправними дій відповідача щодо відмови нарахування надбавки до пенсії позивачу у розмірі 20% за проживання у гірській місцевості відповідно до Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" № 56/95-ВР з 11.10.2024;
зобов`язання відповідачу здійснити позивачу з 11.10.2024 нарахування надбавки до пенсії у розмірі 20% за проживання у гірській місцевості відповідно до Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" № 56/95-ВР.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію з 11.10.2024. Позивач звернулася до відповідача для отримання інформації щодо нарахування пенсії та було виявлено, що згідно перерахунку пенсії 18.02.2025 відсутнє нарахування надбавки до пенсії у розмірі 20% за проживання у гірській місцевості відповідно до Закону № 56/95-ВР, відповідно до отриманого посвідчення від 30.10.2013 серія НОМЕР_1 , громадянина, який проживає на території гірського населеного пункту, має право на гарантії і пільги, встановлені Законом № 56/95-ВР. В травні 2025 року, позивач звернулася до відповідача з заявою про здійснення, нарахування надбавки до пенсії у розмірі 20% за проживання у гірській місцевості відповідно до Закону № 56/95-ВР з моменту отримання пенсії по віку з 11.10.2024 та повторно надала посвідчення від 30.10.2013 серія НОМЕР_1 громадянки, яка проживає, працює на території гірського населеного пункту. Однак, відповідачем була надіслана відповідь про відмову у нарахуванні та виплаті надбавки до пенсії у розмірі 20% за проживання у гірській місцевості відповідно до Закону № 56/95-ВР з моменту отримання пенсії по віку. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними щодо ненарахування та виплати надбавки до пенсії у розмірі 20% за проживання у гірській місцевості відповідно до Закону № 56/95-ВР.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач скористався правом на подання відзиву, відповідно до якого відповідач заперечив проти позову, просив відмовити в задоволенні позову з мотивів, що питання про наявність/відсутність права позивача на доплату передбаченої ч. 2 ст. 6 Закону № 56/95-ВР буде переглянуте відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 02.07.2025 № 793 "Деякі питання встановлення доплат, передбачених частиною другою статті 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні", у 2025 році", про прийняте рішення позивача буде повідомлено додатково.
Позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якої позивач не погоджується з аргументами відповідача.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 11.10.2024 отримує пенсію по віку відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV (а.с. 15, 16).
Відповідно до посвідчення від 30.10.2013 серії НОМЕР_1 (реєстраційний № 1248) ОСОБА_1 є громадянкою, яка проживає та працює на території гірського населеного пункту і має право на гарантії і пільги, встановлені Законом України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" № 56/95-ВР (а.с. 14).
За результатом звернення позивача (вх. від 26.05.2025 № 4247/В-0900-25) Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповіддю від 19.06.2025 повідомило, що позивачу з 11.10.2024 призначено пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058) (згідно з подано заявою від 02.01.2025). До заяви позивачем долучено посвідчення від 30.10.2013 серії НОМЕР_1 , яким позивачу надано статус особи, що проживає в гірському населеному пункті. Пунктом 6 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" визначено, що у 2025 році, зокрема, частина друга статті 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" (Відомості Верховної Ради України, 1995 р., № 9, ст. 58; 2006 р., № Г, ст. 18), а саме: "розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому статус гірського, збільшується на 20 відсотків", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Станом на дату розгляду звернення позивача порядок обчислення і розмір підвищення як жителю гірського населеного пункту Кабінетом Міністрів опрацюванні (а.с. 17).
Крім того, за результатом звернення позивача (вх. від 29.08.2025 № 7231/В-0900-25) Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповіддю від 22.09.2025 повідомило, що оскільки довідка про фактичне місце проживання в населеному пункті, якому надано статус гірського та довідка про те, що особа працює в роботодавця, який сплачує внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в населеному пункті, якому надано статус гірського, відсутні у електронній пенсійній справі, то підстав для встановлення підвищення в розмірі 20% немає (а.с. 18, 19).
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулася з вказаним позовом до суду.
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Законом, який встановлює критерії, за якими населені пункти набувають статусу гірських, визначає основні засади державної політики щодо розвитку гірських населених пунктів та гарантії соціального захисту громадян, що у них проживають, працюють або навчаються є Закон України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" від 15 лютого 1995 року за № 56/95-ВР (надалі по тексту також Закон № 56/95-ВР).
За змістом частини 1 статті 5 Закону № 56/95-ВР статус особи, яка проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, надається громадянам, що постійно проживають, постійно працюють або навчаються на денних відділеннях навчальних закладів у цьому населеному пункті, про що громадянам виконавчим органом відповідної місцевої ради видається посвідчення встановленого зразка.
Посвідчення видається також окремим громадянам інших населених пунктів та тим, які проживають за межами населених пунктів, умови проживання яких відповідають критеріям, передбаченим у статті 1 цього Закону, а також громадянам, які постійно працюють або несуть службу на лісогосподарських підприємствах, гідрометеорологічних станціях, заставах, обсерваторіях, інших об`єктах, що розташовані поза межами населених пунктів в місцевостях, що відповідають критеріям, передбаченим у статті 1 цього Закону (частина 2 статті 5 Закону № 56/95-ВР).
За змістом підпункту 5 пункту 2.6. Порядку № 22-1 при призначенні до пенсій надбавок, допомог, додаткової пенсії, компенсації, пенсії за особливі заслуги перед Україною та підвищень відповідно надаються такі документи, зокрема, документи про надання статусу особи, яка проживає, працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського (для підвищення пенсії згідно зі статтею 6 Закону № 56/95-ВР).
Частиною 2 статті 6 Закону № 56/95-ВР передбачено, що розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.
Як встановлено, відповідно до посвідчення від 30.10.2013 серії НОМЕР_1 (реєстраційний № 1248) ОСОБА_1 є громадянкою, яка проживає та працює на території гірського населеного пункту і має право на гарантії і пільги, встановлені Законом України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" № 56/95-ВР (а.с. 14).
Відповідач не надав суду доказів того, що станом на дату звернення із долученим посвідченням про статус жителя гірського населеного пункту позивач не проживала в гірському населеному пункті. Матеріали адміністративної справи не містять доказів на засвідчення вказаної обставини.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
Щодо аргументів відповідача, зазначених у відзиві про те, що питання про наявність/відсутність права позивача на доплату передбаченої ч. 2 ст. 6 Закону № 56/95-ВР буде переглянуте відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 02.07.2025 № 793 "Деякі питання встановлення доплат, передбачених частиною другою статті 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні", у 2025 році", про прийняте рішення позивача буде повідомлено додатково, суд зазначає, що станом на час прийняття цього судового рішення відповідачем не надано суду жодних доказів прийняття рішення щодо вирішення питання про наявність/відсутність права позивача на доплату передбаченої ч. 2 ст. 6 Закону № 56/95-ВР, за результатом перегляду відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 02.07.2025 № 793, тому вказані аргументи є безпідставними.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність порушення відповідачем права позивача на встановлення підвищення до пенсії в розмірі 20%, як жителю гірського населеного пункту відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" від 15 лютого 1995 року № 56/95-ВР починаючи з 11.10.2024.
Таким чином, суд дійшов до висновку, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Відповідно до частин 1, 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 11.10.2024 з врахуванням надбавки у розмірі 20 відсотків, як жителю гірського району, що передбачено частиною 2 статті 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" № 56/95-ВР.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 11.10.2024 із врахуванням підвищення до пенсії в розмірі 20 відсотків, як особі, яка проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" № 56/95-ВР, з урахуванням виплачених сум.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.