Справа № 694/3367/25
Суддя: Кравченко Т. М.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/3367/25
провадження № 2-а/694/66/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.12.2025 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Кравченко Т.М.,
з участю секретаря судового засідання Литвин Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Безвершенко Ірина Сергіївна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
07.11.2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Безвершенко І.С., звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити строк на оскарження та скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 від 22.10.2025 року № 927, якою на ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Позивач зазначає, що 18.09.2025 року йому зателефонували працівники поліції та повідомили про перебування в розшуку у зв`язку з можливим анулюванням відстрочки від призову як працівнику закладу освіти. Також йому було рекомендовано невідкладно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 для з`ясування обставин, оскільки в інформаційній системі АС «Оберіг» на той час мали місце численні збої. У той самий день позивач добровільно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в його присутності начальником адміністративного відділення було складено протокол № 927 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Лише після оновлення застосунку «Резерв+» позивач дізнався, що перебуває у розшуку через відмову від проходження ВЛК, хоча фактично будь-яких вимог про
проходження повторного медичного огляду на його адресу не надходило. З метою усунення позначки «Розшук» у застосунку «Резерв+» та врегулювання ситуації позивач 25.09.2025 року добровільно пройшов ВЛК.
В оскаржуваній постанові № 927 від 22.10.2025 року зазначено, що позивач під час дії воєнного стану порушив правила військового обліку, а сааме будучи визнаним непридатним у мирний час та обмежено придатним у воєнний час до 05.06.2025 року не пройшов повторний медичний огляд. При цьому постанова містить посилання лише на довідку ВЛК від 25.09.2025 та дані реєстру «Оберіг». Документів, які підтверджують первинне визнання позивача непридатним/обмежено придатним, постановою не наведено, що унеможливлює перевірку правомірності висновків відповідача. Позивач звертає увагу, що згідно із положеннями закону, громадяни віком 25-60 років, яких було визнано обмежено придатними до набрання чинності відповідним Законом, зобов`язані пройти повторний медичний огляд до 05.06.2025 року включно. Таким чином, вже з 06.06.2025 року дані про таких осіб у системі «Оберіг» автоматично набули статусу порушення правил військового обліку. Отже, у разі наявності в ЄДРПВР інформації щодо позивача відповідачу стало відомо про можливе правопорушення саме 06.06.2025 року, тобто в день закінчення граничного строку проходження медичного огляду. Проте постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена лише 22.10.2025 року, тобто після спливу тримісячного строку, встановленого ст. 38 КУпАП для правопорушень, пов`язаних із порушенням правил військового обліку в особливий період. Позивач наголошує, що момент складання протоколу не є моментом виявлення правопорушення, оскільки протокол лише фіксує подію та не може замінювати факт первинного виявлення, який у цій справі відповідач здійснив на підставі даних Єдиного реєстру військовозобов`язаних 06.06.2025 року. Крім того, копію постанови позивач отримав лише 30.10.2025 року, що підтверджується відміткою поштового відправлення, а тому пропустив строк звернення до суду з поважних причин, оскільки фактична можливість ознайомитися з постановою настала лише після її вручення.
На думку позивача, відповідач не довів факту своєчасного виявлення правопорушення та не надав документального підтвердження первинного встановлення його статусу «обмежено придатного», що позбавляє можливості перевірити правомірність висновків, покладених в основу постанови. Позивач також наголошує, що строк для накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 КУпАП, був пропущений відповідачем, а тому саме з цієї підстави постанова підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 11.11.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 був залишений без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 18.11.2025 року було відкрите провадження у справі за адміністративним позовом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Зобов`язано відповідача надати суду оригінали матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник Безвершенко І.С. не з`явилися. В позовній заяві просили розглянути справу без виклику сторін.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився. Із заявою про розгляд справи з викликом сторін не звертався. Правом на подання відзиву не скористався. В супровідному листі про направлення до суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначив, що заперечує проти позову та просить відмовити в його задоволенні.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в спрощеному провадженні без проведення судового засідання.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно даних додатку Резерв+ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку у
ІНФОРМАЦІЯ_2 , має звання солдат, спеціальність: електронних обчислювальних машин, оператор, дата ВЛК 25.09.2025 року. Дата уточнення даних 14.11.2024 року. Має відстрочку від мобілізації на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 30.08.2026 року як педагогічний працівник (а.с. 13).
Згідно з протоколом № 927 від 18.09.2025 року ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 року №3621-IX, а саме: «громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, з дня набрання чинності цим Законом зобов?язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
З довідки ВЛК №2025-0922-0853-4609-7 від 25.09.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах тощо.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина 1 статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Частиною третьою статті 210-1 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 9 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210,210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 927 відносно ОСОБА_1 , а саме даних додатку Резерв+ станом на 18.09.2025 року, вбачається, що 29.06.2023 року постановою ВЛК ОСОБА_1 був визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (а.с. 37).
Відповідно до вимог п. 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 року №3621-IX громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Виходячи з вимог вищевказаного Закону ОСОБА_1 мав пройти медичний огляд в строк до 05.06.2025 року, однак не зробив цього. Факт не проходження медичного огляду у визначений Законом строк позивачем не заперечується.
17.09.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 було виявлено вказане порушення, що зафіксовано в системі «Оберіг», та направлено відповідне повідомлення до Звенигородського РВП ГУНП (а.с. 35,36,38).
18.09.2025 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, в поясненні до якого він зазначив, що не пройшов ВЛК, бо не знав про це.
В подальшому постановою № 927 від 22.10.2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушенні пункту 2 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 року №3621-IX, а саме: «громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, з дня набрання чинності цим Законом зобов?язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Представник позивача вказує на те, що в постанові міститься посилання на довідку ВЛК від 25.09.2025 року та реєстр «Оберіг», згідно даних якого ОСОБА_1 має відстрочку від призову під час мобілізації, та відсутнє посилання на документ, яким позивача було визнано непридатним у мирний час. Також представник зазначає, що оскільки в законі було чітко визначено необхідність проходження повторного медичного огляду до 05.06.2025 року, то на наступний день всі хто мав статус «обмежено придатний» автоматично виявлені як порушники правил військового обліку, у зв`язку із відомостями, що містяться в системі «Оберіг». Оскільки правопорушення було виявлене в червні 2025 року, то постанову складено 22.10.2025 року з пропуском строку. Момент виявлення правопорушення не можна ототожнювати з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній є засобом не виявлення, а фіксації правопорушення.
З такими доводами представника позивача суд не погоджується з наступних підстав.
Дослідивши матеріали позовної заяви та матеріали справи №927 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд прийшов до висновку, що днем вчинення правопорушення дійсно треба вважати 06.06.2025 року, оскільки відповідно до вимог законодавства ОСОБА_1 мав пройти медичний огляд до цієї дати.
Разом з тим, день вчинення правопорушення не можна ототожнювати з моментом його виявлення, яке на думку суду відбулось 17.09.2025 року, а не автоматично 06.06.2025 року, як стверджує позивач.
В матеріалах справи містяться докази, які вказують на виявлення правопорушення саме 17.09.2025 року, зокрема дані системи Оберіг та повідомлення до Звенигородського РВП ГУНП від 17.09.2025 року, та відсутні будь-які докази того, що відповідач виявив правопорушення до цієї дати.
Враховуючи те, що відповідно до ч. 9 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210,210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення, суд вважає, що накладення стягнення на ОСОБА_1 постановою від 22.10.2025 року за правопорушення, яке було виявлене 17.09.2025 року, є правомірним.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Досліджені судом докази вказують на те, що при винесенні постанови відповідач діяв
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Посадовою особою, яка винесла оскаржувану постанову, враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, і накладено штраф у розмірі, передбаченому санкцією статті. Суть викладеного у постанові правопорушення відображає диспозицію ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з посиланням на відповідні норми закону.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 19, 77, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 927 від 22 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Т.М. Кравченко