Справа № 640/4941/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Неклес О.М., Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Справа № 640/4941/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:?

Головуючого судді Епель О.В.,?

суддів:? Мєзєнцева Є.І.,? Файдюка В.В.,

за участі секретаря Бродацької І.А.,

представника Відповідача 1 Ясінської І.Г.,

представника Відповідача 2 Кравченко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України,

Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

третя особа на стороні відповідача,

яка не заявляє самостійних приватний виконавець виконавчого округу

вимог щодо предмету спору Київської області

Трофименко Михайло Михайлович

про визнання неправомірними дій, визнання рішення неправомірним,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі - Відповідач 1), Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Відповідач 2), третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович (далі - Третя особа), в якому просила:

- визнати неправомірними дії Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що полягають у проведенні невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. без дослідження та аналізу фактичних обставин по порушенню прав ОСОБА_1 , викладених у скарзі від 05.09.2020 р. та складання за її результатами довідки від 12.10.2020 р.;

- визнати рішення Міністерства юстиції України за результатом перевірки, здійсненої Управлінням забезпечення примусового виконання рішеннь у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо відсутності зловживань у діяльності приватного виконавця Трофименка М.М. у виконавчому провадженні НОМЕР_1, неправомірним.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що вона звернулася до Міністерства юстиції України зі скаргою від 05.09.2020 на дії приватного виконавця виконавчого органу Київської області Трофименка М.М. щодо фактів зловживання ним службовим становищем у зв`язку з чим Відповідачем проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності приватного виконавця втім порушень законодавства не виявлено. Позивачка стверджувала, що проведена Відповідачем-1 перевірка була вчинена неповно та необ`єктивно.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуючи дії Відповідача-2 та рішення Відповідача-1 (зокрема, у вигляді висновку про відсутність зловживань у діяльності приватного виконавця Трофименка М.М. у виконавчому провадженні НОМЕР_1), ОСОБА_1 фактично не погоджується зі змістом довідки, складеної за наслідками перевірки, та висновками, викладеними в ній. Проте довідка, складена в ході перевірки приватного виконавця Трофименка М.М., не є правовим документом, який встановлює відповідальність приватного виконавця та, відповідно, не є рішенням у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, суд встановив, що Міністерством юстиції України у межах своїх повноважень, у повному обсязі досліджено поставлені в скарзі питання та надано мотиви та обґрунтування дій приватного виконавця.

Окремо суд зауважив, що сторонами виконавчого провадження (зокрема, ОСОБА_1 ) постанови та дії приватного виконавця Трофименка М.М. у виконавчому провадженні НОМЕР_1 неодноразово оскаржувались в судовому порядку в рамках судового контролю за виконанням рішення по справі №2-111/12.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивачка подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги - задовольнити повністю, стверджуючи, що її було позбавлено можливості ознайомитися з позовною заявою, права на подання додаткових аргументів та доводів, а її клопотання безпідставно залишено без розгляду.

Апелянта також зазначає доводи, які вже були викладені у її позовній заяві та стверджує, що попри вказане в рішенні суду, перевірка була здійснена поверхнево, документи не витребовувались в оригіналах, без чого встановити наявність або відсутність виправлень або повноваження представника фізично не можливо, що , на думку Позивачки, підтверджує її доводи.

Також Апелянтка відзначає, що враховуючи норми законодавства, що діяв на той строк, строк для пред?явлення до виконання був поновлений з 13.04.2016 року до 13.04.2017 року - строком на один рік, втім ПАТ «Універсал Банк» не скористався виконавчим листом у строки для пред?явлення до виконання та навіть не отримав виконавчий лист в цей строк, тому втратив право на його подання на виконання, а з новою заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа на виконання не звернувся.

При цьому, ОСОБА_1 відзначає, що Закон України «Про виконавче провадження» забороняє виконання виконавчих листів, поданих на виконання з пропуском строку на їх подання та стверджує, що зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред?явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом. У виконавчому листі, що визнається таким, що не підлягає виконанню вказано строк дії виконавчого листа не починається з строку набрання рішенням законної сили, в подальшому який не був поновлений.

Також Апелянтка посилається на право боржника на захист від подвійного стягнення, вчинення нотаріусом виконавчих написів щодо майна боржника та зазначає, що виконавчий лист, тим більше, що пред?явлений на виконання поза межами строку на подання його на виконання, не може виконуватись.

Разом з тим, ОСОБА_1 стверджує, що у строк, на який було поновлено пред`явлення до виконання виконавчий лист не тільки не було подано на виконання, а й не було отримано в суді, тому норма закону «Про виконавче провадження» не може діяти з моменту вступу в законну силу на виконавчий лист, який не отримано в суді. Зазначає, що в Законі України «Про виконавче провадження не вказано, що закон поновлює строк пред?явлення до виконання виконавчих листів, які отримані в суді після спливу строку на пред?явлення його до виконання.

При цьому Апелянтка посилається на правову позицію, викладену в ухвалах ВСС від 20.02.2013 та 12.09.2014, в ухвалах ВАС від 3.10.2013 та 24.04.2014, згідно з якою виконавчі документи, видані до набрання чинності законом №2677-VI, пред?являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі (п.4 розд.ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону).

Отже Апелянтка наполягає на тому, що строки пропущені та по даному виконавчому листу неможливе відкриття виконавчого провадження, однак під час перевірки не витребовувалися необхідні документи для огляду, перевірка проводилась формально та не встановлено всіх порушень з боку приватного виконавця.

ОСОБА_1 зазначає, що за таких обставин перевіряючий фізично не мав можливості перевірити повноваження того, хто подавав виконавчий лист на виконання. Оригінал виконавчого листа також не був також отриманий, що позбавило можливості оцінити виправлення, а не з далеку стверджувати, що виправлення відсутні.

З цих та інших підстав Апелянтка вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2025 та від 09.06.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

23.05.2025 Відповідачем 2 подано відзив на апеляційну скаргу у якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

У відзиві Відповідач 2 зокрема відзначає, що відповідно до п.27 р. ІІІ Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 1195/32647 під час проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця використовуються інформація та копії документів, надані приватним виконавцем, відомості автоматизованої системи виконавчого провадження, інша інформація та документи, які стосуються предмету перевірки.

Також Відповідач 2 зазначає, що скаргу ОСОБА_1 від 05.09.2020 розглянуто Управлінням в межах строку та за правилами, встановленими статтею 34 Закону № 1403-VIII, пунктами 19, 26 розділу III Порядку.

При цьому, Відповідач 2 акцентує увагу на тому, що в позовній заяві та апеляційній скарзі Позивач/представник Позивача в обґрунтування своїх вимог посилається виключно на порушення, на їх думку, з боку приватного виконавця Трофименка М.М. при здійсненні ним виконавчого провадження № 58949019, як на аргумент неналежності проведення відповідачами перевірки. При цьому факти відсутності порушень в діях приватного виконавця при відкритті виконавчого провадження № 58949019 вже встановлено в судовому порядку.

Також Відповідач 2 відзначає, що представник Позивача в апеляційній скарзі посилається також на обставини, які не були предметом скарги ОСОБА_1 від 05.09.2020 та первинного позову, а саме: неможливість одночасного виконання виконавчого напису приватного нотаріуса та виконавчого листа, не ставилось питання щодо відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-111/12 про стягнення судового збору, об?єднання виконавчих проваджень у зведене. У скарзі від 05.09.2020 ОСОБА_1 не міститься посилань на виконавче провадження № НОМЕР_2, а отже дії приватного виконавця щодо його відкриття та виконання не були предметом перевірки. Твердження Позивача про відсутність виправлень у виконавчому документі, за яким було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2, як доказ наявності виправлень у іншому виконавчому документі, не підтверджується жодними фактами та документами, крім припущень самого Позивача, а отже не повинні братись до уваги.

Також Відповідач 2 зазначає про дотримання судом першої інстанції норм процесуального права.

04.06.2025 від Відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду.

Міністерство юстиції України взазначає, що ним вжито всіх заходів щодо належного розгляду письмової скарги учасника виконавчого провадження ОСОБА_1 щодо діяльності приватного виконавця Трофименка М.М. в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 у відповідності до VIII Порядку №3284/5.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2025 вирішено перейти із письмового провадження у відкрите судове засідання. Також цією ухвалою клопотання ОСОБА_1 про витребування матеріалів виконавчого провадження - задоволено частково. Витребуватно у Лановенко Людмили Олегівни оригінали матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_3, а у Міністерства юстиції України - оригінали матеріалів розгляду скарги ОСОБА_1 від 05.09.2020 для огляду у судовому засіданні. У задоволенні інших клопотань ОСОБА_1 про витребування доказів - відмовлено.

14.11.2025 від представника Апелянтки надійшли додаткові письмові пояснення у справі у яких він зазначає доводи, аналогічні тим, які вже були викладені письмово.

Також представник зазначає, що дублікат виконавчого листа, отриманий 28.11.2018, є копією, а не дублікатом, оскільки архів не видає виконавчі документи. Втім, Відповідачем 2 ці обставини не перевірялися, а викладене у скарзі проігнорував. Крім того, стверджує, що дублікат виконавчого листа від 21.11.2018 про стягнення коштів з ОСОБА_1 підписании? суддею Мазурик О.Ф., яка не здіи?снювала правосуддя в Голосіі?вському раи?онному суді м.Києва станом на день видачі дублікату, тому не могла підписувати цей виконавчии? документ, а тому цей документ не може виконуватись. Також наполягає на тому, що згідно законодавства, коли прии?малось рішення у справі № 2-111/12 виконавчі листи видавались строком на один рік, тому і дублікат в маи?бутньому мав видаватись на такии? же термін. Разом з тим, відзначає, що новии? строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання, про якии? вказує Відповідач, стосувався лише тих виконавчих листів які вже були отримані до спливу річного строку на і?х подання, а також до маи?бутніх виконавчих листів.

Окрім того, у додаткових поясненнях представник Апелянтки стверджує, що ц виконавчому листі від 21.11.2018 неправильно зазначено дату набрання рішенням законноі? сили.

Враховуючи викладене представник наполягає на тому, що у приватного виконавця не було підстав для відкриття виконавчого провадження, а він мав повернути виконавчии? лист без виконання через невідповідність виконавчого документа вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

11.12.2025 від Відповідача 2 надійшли додаткові письмові поянення з питань виправлень у виконавчому документі та представництва стягувача на подання даного виконавчого документа до виконання приватному виконавцю

15.12.2025 від представника Апелянтки також надійшли додаткові письмові пояснення у справі у яких він заперечує щодо пояснень Відповідача 2 та наводить доводи, аналогічні тим, що вже були викладені ним письмово.

15.12.2025 від Відповідача 1 надійшли додаткові письмові пояснення щодо належного представництва стягувача при поданні заяви про відкриття виконавчого провадження, строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, дати видачі виконавчого листа та інших обставин цієї справи.

У судове засідання 17.12.2025 з`явився приватний виконавець -…, який надав суду для ознайомлення оригінали виконавчих листів у справі №2-111/12.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2025, занесеною до протоколу судового засідання, у задоволенні копотання ОСОБА_1 про призначення експертизи було відмовлено.

У судовому засіданні представниця Відповідача 1 проти задоволення апеляйної скарги заперечувала. Підтримала позицію, викладену Міністерством юстиції України у відзиві на апеляційну скаргу та додаткових письмових поясненнях. Надала для огляду у судовому засіданні оригінали матеріалів розгляду скарги ОСОБА_1 від 05.09.2020. Просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду - залишити без змін.

У судовому засіданні представниця Відповідача 2 також проти задоволення апеляційної скарги заперечувала. Надала пояснення, аналогічні тим, щ обули викладені письмово. Просила у задоволенні апеляційної скарги скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки не відомо. Від представника Позивача надійшло клопотання про відкладення судового розгляду справи. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2025, занесеною до протоколу судового засідання, у задоволенні такого клопотання було відмовлено, оскільки явка обов`язковою не визнавалася, а окрім того представником Позивачки до клопотання не надано жодних доказів неможливості його явки у судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича перебувало виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-111/12 виданого 21.11.2018 р. Голосіївським районним судом м.Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (ідентифікаційний код за ) заборгованість у сумі 112 045, 92 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 13.02.2012 становить 895 253, 70 грн.

05.09.2020 р. ОСОБА_1 звернулася до Міністерства юстиції України зі скаргою (вх. №В-25266 від 08.09.2020 р.) на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О., приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М., приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М., приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. та представників АТ «Універсал Банк».

У цій скарзі позивач просила, зокрема:

- провести перевірку викладених в моїй скарзі доводів та доказів зловживання службовим становищем посадовими особами Управління контролю за діяльністю органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень, приватними виконавцями виконавчого округу Київської області Трофименком Михайлом Михайловичем, Голяченком Іваном Павловичем , приватними виконавцями виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною, Телявським Анатолієм Володимировичем, начальником Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Поляковим Олексієм Володимировичем , а також підробку виконавчих документів та діловодства у співучасті з мешканкою міста Макіївка Донецької області ОСОБА_5 та іншими невстановленими службовими особами АТ «Універсал Банк»;

- притягнути до дисциплінарної відповідальності та позбавити права здійснення примусового виконання рішень судів та рішень інших органів приватних виконавців виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, Голяченка Івана Павловича, приватних виконавців виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, Телявського Анатолія Володимировича , начальника Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Полякова Олексія Володимировича.

Вищевказана скарга ОСОБА_1 була передана на розгляд до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент), у зв`язку з чим директор Департаменту направив до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) лист-доручення «Щодо проведення перевірки» за №5207/20.5.1/11-20 від 15.09.2020 р., згідно з яким відповідачу-2 було доручено провести позапланову невиїзну перевірку діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О., приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. та приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. щодо питань, викладених у скарзі.

В ході проведення відповідачем-2 позапланової невиїзної перевірки діяльності третьої особи приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком М.М. були надані до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) пояснення щодо проведення позапланової невиїзної перевірки від 21.09.2020 р., в яких висловлено незгоду із доводами, викладеними у скарзі ОСОБА_1 , та викладено заперечення на ці твердження позивача.

12.10.2020 р. заступником начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Бондаревим І. складено Довідку за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко Михайла Михайловича (далі - Довідка), за висновками якої за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М., яка проводилась на підставі скарги ОСОБА_1 та в межах предмету цієї скарги порушень не виявлено.

Примірники вищезазначеної довідки були направлені начальником Управлінню забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) до Департаменту та приватному виконавцю Трофименку М.М. разом із супровідним листом «Про проведення позапланової перевірки» за №37426-1-20/042 від 12.10.2020 р.

20.10.2020 р. в.о. директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції було складено та направлено позивачу лист за №10721/В-25266/20.5.1, в якому ОСОБА_1 було повідомлено про результати розгляду її скарги від 05.09.2020 р.

Так, у цьому листі вказано, що на підставі скарги ОСОБА_1 від 24.06.2019 р. щодо перевірки офісу приватного виконавця Міністерством юстиції відповідно до статті 34 Закону, пункту 19 розділу ІІІ Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 р. №3284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 р. за №1195/32647 проведено позапланову виїзну перевірку діяльності приватного виконавця, за результатами якої встановлено, що офіс приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. відповідає вимогам статті 26 Закону та розділу II Положення, про що складено Акт від 22.07.2019 р.

При цьому, в листі зауважено, що згідно з підпунктом 1 пункту 1 розділу ІІІ Положення про офіс приватного виконавця, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №3238/5 від 15.11.2016 р. (далі - Положення) відповідність офісу вимогам, встановленим розділом II цього Положення, перевіряється Міністерством юстиції України у разі початку здійснення діяльності приватним виконавцем.

Так, згідно з Актом про відповідність (невідповідність) офісу приватного виконавця вимогам до офісу від 28.07.2017 р. №4, який було складено у зв`язку з початком здійснення діяльності приватного виконавця, офіс приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М., що знаходиться за адресою: вул. Нове шосе, 3, м. Буча, Київська обл. визнано таким, що відповідає вимогам статті 26 Закону та розділу II Положення.

У подальшому Актом про відповідність (невідповідність) офісу приватного виконавця вимогам до офісу від 28.03.2019 р. №1, який було складено у зв`язку з початком здійснення діяльності приватного виконавця, офіс приватного виконавця виконавчого округу виконавчого округу Київської області Трофименка М.М., що знаходиться за адресою: вул. Дмитра Янченка, 2, м. Бровари, Київська область, визнано таким, що відповідає вимогам статті 26 Закону та розділу II Положення.

Додатково у цьому листі позивача було повідомлено, що під час планової перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. встановлено, що офіс приватного виконавця, який знаходиться за адресою: вул. Дмитра Янченка, 2, оф. 7, м. Бровари, Київська обл., визнано таким, що відповідає вимогам статті 26 Закону та розділу II Положення, про що складено Акт від 12.04.2019 р.

Стосовно скарги ОСОБА_1 від 05.09.2020 р. в листі за №10721/В-25266/20.5.1 від 20.10.2020 р. зазначено, що на підставі цієї скарги Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) відповідно до статті 34 Закону, пунктів 19, 26 розділу ІІІ Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 р. №3284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 р. за №1195/32647, проведено позапланові невиїзні перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О., приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. та приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. щодо питань, викладених у скарзі, за результатами яких складено довідки від 12.10.2020 й копії цих довідок додано відповідачем-1 до цього листа.

Крім того, у вищевказаному листі зауважено, що питання здійснення контролю за діяльністю працівників банківських установ не належить до компетенції Міністерства юстиції України.

Не погодившись із позицією, оскаржуваними діями та рішенням відповідачів, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 р. (далі - Закон №1404-VIII (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначено Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII від 02.06.2016 р. (далі - Закон №1403-VIII (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців (ст. 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Відповідно до ст. 3 Закону №1403-VIII, завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

У відповідності до ст. 16 Закону №1403-VIII, приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом. Приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Згідно з п. 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №228 від 02.07.2014 р. (далі - Положення №228), Міністерство юстиції України (далі - Мін`юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності, у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, у сфері правової освіти населення; забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації.

Згідно з положеннями статті 17 Закону №1403-VIII, Міністерство юстиції України: 1) формує та реалізує державну правову політику у сфері організації примусового виконання рішень; 2) забезпечує підготовку приватних виконавців та підвищення їхньої кваліфікації, для чого визначає: порядок проходження навчання та стажування осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця; перелік документів, які подаються Кваліфікаційній комісії приватних виконавців особою, яка виявила намір здійснювати діяльність приватного виконавця, для підтвердження відповідності цієї особи вимогам, встановленим частинами першою та другою статті 18 цього Закону; порядок допуску таких осіб до складання кваліфікаційного іспиту; порядок складання кваліфікаційного іспиту; порядок підвищення кваліфікації приватними виконавцями; 3) видає посвідчення приватного виконавця; 4) визначає вимоги до офіса приватного виконавця; 5) забезпечує діяльність Кваліфікаційної комісії приватних виконавців та Дисциплінарної комісії приватних виконавців; 6) формує Єдиний реєстр приватних виконавців України, визначає порядок його ведення; 7) встановлює форму та порядок подання приватними виконавцями інформації про здійснення ними діяльності; 8) здійснює контроль за діяльністю приватних виконавців та визначає порядок здійснення контролю за діяльністю приватного виконавця; 9) подає Кабінету Міністрів України пропозицію про встановлення розміру основної винагороди приватного виконавця; 10) вводить в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення; 11) зупиняє та припиняє право на здійснення діяльності приватного виконавця; 12) здійснює інші повноваження, передбачені цим та іншими законами.

Частиною 1 статті 34 Закону №1403-VIII встановлено, що контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Позапланові перевірки проводяться на підставі:

1) заяви приватного виконавця про проведення перевірки;

2) письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця;

3) неподання приватним виконавцем у встановлені строки звітності чи іншої інформації та/або подання недостовірної інформації. За місцем проведення перевірки поділяються на виїзні та невиїзні.

Згідно із приписами статті 34 Закону №1403-VIII, під час проведення позапланових перевірок з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадків, передбачених цим Законом. За місцем проведення перевірки поділяються на виїзні та невиїзні. У разі проведення позапланової невиїзної перевірки Міністерство юстиції України надсилає приватному виконавцю письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений у запиті строк, який має бути достатнім для підготовки відповіді та копій документів, але не менше 10 календарних днів, приватний виконавець надає Міністерству юстиції України вмотивовану відповідь та копії відповідних документів. У разі виявлення під час здійснення перевірок ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця Міністерство юстиції України вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Механізм здійснення Міністерством юстиції України перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, зокрема стану додержання Конституції України, вимог законів України, указів Президента України та постанов Верховної Ради України, ухвалених відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, та організації роботи щодо їх виконання, дотримання державними і приватними виконавцями порядку та строків вчинення виконавчих дій, виконання правил діловодства передбачено Порядком проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2018 року № 3284/5.

Відповідно до п. 2 розділу І Порядку №3284/5, організація та проведення перевірок покладаються на структурний підрозділ Міністерства юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - структурний підрозділ Міністерства).

Пунктом 4 розділу І Порядку №3284/5 визначено, що перевірки діяльності приватного виконавця здійснюються шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Планова перевірка діяльності приватного виконавця проводиться згідно з графіком, який складається в порядку, визначеному пунктом 1 розділу ІІІ цього Порядку, та полягає у комплексній перевірці організації роботи приватного виконавця, дотримання приватним виконавцем вимог законодавства під час вчинення виконавчих дій та виконання правил ведення діловодства.

Позапланова перевірка діяльності приватного виконавця проводиться з підстав, визначених частиною третьою статті 34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», та/або у разі надходження від Дисциплінарної комісії приватних виконавців скарги на діяльність приватного виконавця, яка була подана до цієї комісії.

Згідно з п. 19 розділу ІІІ Порядку №3284/5, позапланові перевірки діяльності приватного виконавця поділяються на виїзні та невиїзні.

Позапланові невиїзні перевірки діяльності приватного виконавця проводяться на підставі письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця чи у разі надходження від Дисциплінарної комісії приватних виконавців скарги на діяльність приватного виконавця, яка була подана до цієї комісії, ухвалення Дисциплінарною комісією приватних виконавців рішення про відхилення подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та спрямування матеріалів для повторної перевірки діяльності приватного виконавця.

Під час проведення позапланових перевірок діяльності приватного виконавця з`ясовуються лише ті питання, потреба перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок.

Позапланова перевірка проводиться з додержанням вимог законодавства щодо охорони інформації з обмеженим доступом, недопущення розголошення інформації з обмеженим доступом, що стала відома під час її проведення.

Згідно з пунктом 26 розділу ІІІ Порядку №3284/5 (в редакції, яка була чинною на момент подання позивачем скарги до Мін`юсту), позапланова невиїзна перевірка діяльності приватного виконавця проводиться шляхом витребування від приватного виконавця потрібних документів та відомостей у межах предмета звернення та надання висновку щодо відповідності рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця вимогам законодавства, який викладається в довідці за результатами такої перевірки.

Позапланова невиїзна перевірка проводиться управлінням, яке входить до складу структурного підрозділу Міністерства та до повноважень якого належить забезпечення контролю за діяльністю приватних виконавців (далі - Управління контролю), або Управлінням забезпечення примусового виконання рішень, яке визначає керівник структурного підрозділу Міністерства (крім Управління забезпечення примусового виконання рішень, що перебуває в межах виконавчого округу приватного виконавця).

Згідно із приписами пункту 27 розділу ІІІ Порядку №3284/5 (відповідної редакції), про проведення позапланової невиїзної перевірки приватному виконавцю надсилається письмовий запит. У запиті зазначаються строк для надання вмотивованої відповіді приватним виконавцем щодо фактів, викладених у зверненні, який не може бути менше десяти календарних днів, перелік копій документів, які потрібно надати для проведення перевірки.

Під час проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця використовуються інформація та копії документів, надані приватним виконавцем, відомості автоматизованої системи виконавчого провадження, інша інформація та документи, які стосуються предмета звернення.

Якщо під час позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виникла потреба в одержанні від приватного виконавця додаткової інформації або копій документів у межах предмета звернення, структурний підрозділ Міністерства (Управління забезпечення примусового виконання рішень) може надіслати приватному виконавцю повторний письмовий запит. Запит має містити обґрунтування потреби одержання додаткової інформації та/або копій документів та строк, у який приватний виконавець має надати таку інформацію та/або документи.

Управління забезпечення примусового виконання рішень повідомляє структурний підрозділ Міністерства про ненадання приватним виконавцем інформації та/або копій документів на запит Управління забезпечення примусового виконання рішень протягом трьох робочих днів з дня закінчення строку для надання відповідної інформації та/або копій документів.

Ненадання приватним виконавцем інформації та/або копій документів на запит структурного підрозділу Міністерства (Управління забезпечення примусового виконання рішень) є підставою для внесення структурним підрозділом Міністерства подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Переглядаючи оскаржуване рішення суду з урахуванням доводів учасників справи, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.1 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Так, "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. "У межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. "У спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, у випадку отримання скарги на діяльність приватного виконавця, Міністерство юстиції України зобов`язане провести позапланову перевірку діяльності приватного виконавця, розглянути скаргу та документи, подані приватним виконавцем пояснення, скласти та підписати довідку про результати перевірки, а у випадку наявності підстав, внести подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування вимог скарги Апелянт зазначає, що Відповідачем 1 перевірка була проведена неповно та необ`єктивно, оскільки оригінали матеріалів виконавчого провадження, а саме: виконавчий лист №2-111/12 про стягнення заборгованості та довіреність ПАТ «Універсал Банк» не досліджувалися.

Надаючи оцінку таким доводам Апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно п. 26 розд. ІІІ Порядку №3284/5, позапланова невиїзна перевірка діяльності приватного виконавця проводиться шляхом витребування від нього потрібних документів та відомостей у межах предмета звернення та надання висновку щодо відповідності рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця вимогам законодавства, який викладається в довідці за результатами такої перевірки.

При цьому, під час проведення позапланових перевірок діяльності приватного виконавця з`ясовуються лише ті питання, потреба перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок. А відтак, враховуючи обставини, які стали підставою для проведення перевірки, а також аргументи ОСОБА_1 , викладені у скарзі на рішення приватного виконавця (зокрема щодо наявності виправлень у виконавчому листі), колегія суддів приходить до переконання, що наявність або відсутність таких обставин неможливо перевірити без дослідження оригіналів таких документів.

Колегія суддів приймає до уваги твердження Відповідача про те, що в межах невиїзної перевірки витребовуються лише копії матеріалів виконавчого провадження (абз. 2 п.27 розд. ІІІ Порядку №3284/5), однак зазначає, що дослідження виключно копій не може забезпечити належну перевірку тих питань, які стали підставою для її проведення.

При цьому, згідно абз.4 п. 19 розд. ІІІ Порядку №3284/5, якщо обставини, викладені у зверненні учасника виконавчого провадження, можна перевірити лише за місцем здійснення приватним виконавцем своєї діяльності, проводиться позапланова виїзна перевірка діяльності приватного виконавця.

Отже, Відповідач не був позбавлений права провести саме виїзну документальну перевірку за скаргою Позиваки, та дослідивши оригінали матеріалів виконавчого провадження, надати мотивовану оцінку аргументам ОСОБА_1 , викладеним у її скарзі від 05.09.2020.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги у цій частині та приходить до висновку про неповноту проведення перевірки та про передчасність висновків Відповідача по суді скарги Позивачки від 05.09.2020.

Також в обґрунтування вимог скарги, Апелянт посилається на відсутність у довідці, складеної за результатами перевірки, інформації щодо факту наявності двох виконавчих листів, а саме: щодо стягнення основної суми боргу та щодо стягнення судового збору, їх об`єднання в одне зведене виконавче провадження. Однак, колегія суддів відзначає, що на наявність порушень у цій частині ОСОБА_1 у скарзі від 05.09.2020 не посилалася, а відтак такі обставини знаходяться поза межами предмета звернення та надання висновку щодо відповідності рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця вимогам законодавства. З цих же обставин колегія суддів вважає необґрунтованим посилання Апелянта на підписання дублікату виконавчого листа від 21.11.2018 суддею Мазурик О.Ф.

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що Позивачка також не погоджується з результатами позапланової перевірки, оскільки стверджує, що в ході перевірки Відповідачем не було встановлено протиправності постанови про відкриття виконавчого провадження № 58949019 як такої, що винесена з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, також не встановлено факту внесення представником стягувача виправлень до дублікату виконавчого листа в частині встановленого строку його пред`явлення до виконання, а також підробки довіреності, виданої ПАТ «Універсал Банк».

Надаючи оцінку таким доводам Апелянта, колегія суддів зазначає, що предметом спору у цій справі є дії та рішення Міністерства юстиції України та Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час проведення позапланової невиїзної перевірки за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 05.09.2020, а не рішення, дії, бездіяльність виконавців, вчинених у межах виконавчих проваджень з виконання виконавчого листа №2-111/12 про стягнення заборгованості, правова оцінка яким вже неодноразово була надана судами у порядку цивільного судочинства у межах справи №2-111/12.

Окрім того, надання судом оцінки доводам ОСОБА_1 щодо суті її скарги є передчасним на цій стадії правовідносин між сторонами з огляду на викладені вище висновки апеляційного суду щодо неповного дослідження Відповідачем предмету перевірки.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги у цій справі необхідно задовольнити частково, а саме: визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства юстиції України за результатом перевірки, здійсненої Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), за скаргою ОСОБА_1 від 05.09.2020 та зобов`язати Міністерство юстиції України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 05.09.2020 з урахуванням висновків суду, викладеними у цій постанові суду.

Разом з тим, позовна вимога про визнання неправомірними дій Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що полягають у проведенні невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. без дослідження та аналізу фактичних обставин по порушенню прав ОСОБА_1 , викладених у скарзі від 05.09.2020 окремо задоволенню не підлягає, оскільки охоплюється викладеними вище. Надаючи оцінку доводам Апелянта щодо порушення судом норм процесуального права, зокрема в частині щодо залишення без розгляду поданих клопотань клопотань, колегія суддів зазначає, що порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, апеляційним судом не встановлено. Окрім того, вже у суді апеляційної інстанції, Позивачка повною мірою реалізувала своє право на подання пояснень, заперечень, клопотань тощо.

Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, а тому судова колегія враховує рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1 у цій справі.

Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року - скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року - скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позо ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства юстиції України за результатом перевірки, здійсненої Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за скаргою ОСОБА_1 від 05.09.2020.

Зобов`язати Міністерство юстиції України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 05.09.2020 з урахуванням висновків суду, викладених у цій постанові суду.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 18 грудня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк