Справа № 990/320/25
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2025 року

м. Київ

справа №990/320/25

адміністративне провадження №П/990/320/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кашпур О.В.,

суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Радишевської О.Р., Смоковича М.І., Уханенка С.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Пушенко О.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання розглянути заяву,

У С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог

У липні 2025 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (далі - Суд) як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП, Рада, відповідач), у якому просив:

- визнати протиправною і скасувати ухвалу ВРП від 24 червня 2025 року №1333/0/15-25 про залишення без розгляду його заяви про звільнення судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1 у відставку;

- зобов`язати ВРП розглянути його заяву від 24 липня 2024 року (вх. №2737/0/6-24) про звільнення судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1 у відставку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 липня 2024 року ВРП отримала заяву ОСОБА_1 про звільнення його з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку відповідно до пункту 4 частини шостої статті 126 Конституції України, проте ухвалою від 24 червня 2025 року №1333/0/15-25 Рада цю заяву залишила без розгляду. Оскаржувана ухвала ВРП від 24 червня 2025 року №1333/0/15-25 є протиправною та підлягає скасуванню як така, що ґрунтується на незаконних і необґрунтованих рішенні Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 19 березня 2025 року №572/3дп/15-25 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1 », рішенні ВРП від 20 травня 2025 року №1069/0/15-25 «Про залишення без змін рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 19 березня 2025 року №572/3дп/15-25 про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1 », яке оскаржене позивачем до Великої Палати Верховного Суду, та рішенні ВРП від 10 червня 2025 року №1234/0/15-25 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Полтавського апеляційного суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України», яке оскаржене позивачем до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Окрім того, розгляд питання про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади судді у відставку проведено ВРП із грубим порушенням прав позивача. Засідання Ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку проведено через одинадцять місяців із дня отримання ВРП цієї заяви й без участі та повідомлення позивача, чим порушено його конституційні права та право на відставку, передбачене Законом України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII).

Позивач у судовому засіданні 18 грудня 2025 року підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити.

IІ. Рух справи у Суді

Суд ухвалою від 10 липня 2025 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі №990/320/25. Справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження колегією суддів у складі п`яти суддів у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін об 11:00 год 07 серпня 2025 року.

25 липня 2025 року до Суду від ВРП надійшов відзив на позовну заяву, а також заява про участь в судових засіданнях у справі №990/320/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів і Суд ухвалою від 28 липня 2025 року задовольнив подану заяву.

28 липня 2025 року до Суду надійшла заява про участь у розгляді справи №990/320/25 в режимі відеоконференції від ОСОБА_1 , яку Суд ухвалою від 29 липня 2025 року повернув заявнику без розгляду.

07 серпня 2025 року судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю повного складу колегії суддів. Наступне судове засідання було призначене на 11:00 год 30 жовтня 2025 року.

У судове засідання 30 жовтня 2025 року позивач не з`явився, у зв`язку з чим слухання справи було відкладене на 11:00 год 27 листопада 2025 року.

24 та 25 листопада 2025 року ОСОБА_1 подав до Суду заяви про участь у судовому засіданні, призначеному на 11:00 год 27 листопада 2025 року, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, у задоволенні яких Суд ухвалою від 25 листопада 2025 року відмовив.

27 листопада 2025 року судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю повного складу колегії суддів. Наступне судове засідання було призначене на 11:00 год 04 грудня 2025 року.

27 листопада 2025 року ОСОБА_1 подав до Суду заяву про участь у судовому засіданні, призначеному на 11:00 год 04 грудня 2025 року, та подальших судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яку Суд ухвалою від 27 листопада 2025 року задовольнив.

04 грудня 2025 року судове засідання не відбулося у зв`язку з технічними збоями у роботі підсистеми ВКЗ (відеоконференцзв`язку) ЄСІТС. Наступне судове засідання було призначене на 11:30 год 18 грудня 2025 року.

ІІІ. Позиція відповідача

У відзиві на позовну заяву ВРП просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі, вказувала на незгоду з викладеними позивачем у позові доводами та необґрунтованість позовних вимог.

Представник відповідача зазначив, що 24 червня 2025 року Рада, керуючись статтями 3, 30, 34 Закону України від 21 грудня 2016 року №1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон №1798-VIII), пунктами 10.1, 16.7 Регламенту ВРП, затвердженого її рішенням від 24 січня 2017 року №52/0/15-17 (зі змінами та доповненнями; далі - Регламент ВРП), постановила ухвалу №1333/0/15-25, якою залишила без розгляду заяву ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку. Ця ухвала постановлена відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства та положень Регламенту ВРП. Рада здійснювала свої повноваження обґрунтовано, неупереджено, у межах визначеної компетенції, з урахуванням усіх обставин, відповідно до вимог Конституції України та чинного законодавства.

У судове засідання 18 грудня 2025 року представник ВРП не з`явився. У клопотанні від 12 грудня 2025 року Рада просила розглянути справу за відсутності її представника, у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

ІV. Фактичні обставини справи, установлені Судом

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням Чернігівської обласної ради народних депутатів від 28 березня 1990 року призначений на посаду голови Семенівського районного народного суду Чернігівської області, постановою Верховної Ради України від 06 квітня 2000 року №1617-III обраний суддею Семенівського районного суду Чернігівської області безстроково, Указом Президента України від 19 грудня 2001 року №1237/2001 переведений на роботу на посаду судді Апеляційного суду Полтавської області, рішенням ВРП від 04 червня 2019 року №1509/0/15-19 переведений на посаду судді Полтавського апеляційного суду.

02 лютого 2024 року до ВРП надійшла дисциплінарна скарга за підписом Директора Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) Кривоноса С.Ю. на дії судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1.

24 липня 2024 року до ВРП надійшла заява ОСОБА_1 (вх. №2737/0/6-24) про звільнення з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку відповідно до пункту 4 частини шостої статті 126 Конституції України.

Рада ухвалою від 27 серпня 2024 року №2554/0/15-24 зупинила розгляд заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку.

Третя Дисциплінарна палата ВРП рішенням від 19 березня 2025 року №572/3дп/15-25 (з урахуванням ухвали Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 26 березня 2025 року №631/3дп/15-25 про виправлення описки) притягнула суддю Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувала до нього дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення судді з посади.

Рада рішенням від 20 травня 2025 року №1069/0/15-25 залишила без змін рішення Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 19 березня 2025 року №572/3дп/15-25 про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1

ВРП рішенням від 10 червня 2025 року №1234/0/15-25 звільнила ОСОБА_1 з посади судді Полтавського апеляційного суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.

Рада ухвалою від 24 червня 2025 року №1332/0/15-25 поновила розгляд питання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку.

ВРП ухвалою від 24 червня 2025 року №1333/0/15-25 залишила без розгляду заяву ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку.

Рішення ВРП від 20 травня 2025 року №1069/0/15-25 «Про залишення без змін рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 19 березня 2025 року №572/3дп/15-25 про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1 » позивач оскаржив до Великої Палати Верховного Суду, яка ухвалою від 03 липня 2025 року в справі №990SCGC/30/25 відкрила провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення ВРП від 20 травня 2025 року №1069/0/15-25, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 19 березня 2025 року №572/3дп/15-25 про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Також ОСОБА_1 оскаржив рішення ВРП від 10 червня 2025 року №1234/0/15-25 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Полтавського апеляційного суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України» до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, який ухвалою від 07 липня 2025 року відкрив провадження в адміністративній справі №990/306/25 за позовом ОСОБА_1 до ВРП про визнання протиправним і скасування рішення та поновлення на посаді судді, а ухвалою від 20 жовтня 2025 року зупинив провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду в справі №990SCGC/30/25 (провадження №11-258сап25).

V. Позиція Суду

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства, у силу приписів частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Верховному Суду як суду першої інстанції, згідно із частиною четвертою статті 22 КАС України, підсудні справи, зокрема, щодо оскарження, серед іншого, актів, дій чи бездіяльності ВРП. Особливості розгляду такої категорії спорів визначено у статті 266 КАС України.

Відповідно до статті 131 Конституції України в Україні діє ВРП, яка, у силу частини першої статті 1 Закону №1798-VІІІ, є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

Статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності ВРП визначаються Конституцією України, Законом №1798-VІІІ та Законом №1402-VIII (частина перша статті 2 Закону №1798-VІІІ).

Процедурні питання здійснення Радою повноважень, визначених Конституцією України, Законом №1798-VІІІ, Законом №1402-VIII, іншими законами України, порядок підготовки, розгляду і ухвалення Радою та її органами рішень врегульовуються Регламентом ВРП.

Суд нагадує, що предметом спору в справі №990/320/25 є правомірність ухвали ВРП від 24 червня 2025 року №1333/0/15-25 «Про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку».

Відповідно до частини першої статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Судді, згідно із частиною першою статті 53 Закону №1402-VIII, гарантується перебування на посаді судді до досягнення ним шістдесяти п`яти років, крім випадків звільнення судді з посади або припинення його повноважень відповідно до Конституції України та цього Закону.

Статтею 112 Закону №1402-VIII внормовано, що суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України. Рішення про звільнення судді з посади ухвалює ВРП у порядку, встановленому Законом №1798-VІІІ.

Відповідно до частини шостої статті 126 Конституції України підставами для звільнення судді є, зокрема: вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді (пункт 3); подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням (пункт 4).

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 131 Конституції України та пунктом 6 частини першої статті 3 Закону №1798-VІІІ рішення про звільнення судді з посади ухвалює ВРП. Рада здійснює інші повноваження, визначені Конституцією та законами України, зокрема Законом №1798-VІІІ та Законом №1402-VIII (пункт 9 частини першої статті 131 Конституції України та пункт 21 частини першої статті 3 Закону №1798-VІІІ).

Відповідно до статті 55 Закону №1798-VІІІ, яка врегульовує питання звільнення судді з посади за загальними обставинами, питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 1 та 4 частини шостої статті 126 Конституції України, розглядається на засіданні ВРП (частина перша). Рада має право зупинити розгляд питання про звільнення судді з посади з підстав, визначених пунктами 1 та 4 частини шостої статті 126 Конституції України, на час розгляду скарги або заяви, наслідком якої може бути звільнення судді з посади з підстав, визначених пунктами 2, 3, 6 частини шостої статті 126 Конституції України (частина третя). За результатами розгляду питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 1 та 4 частини шостої статті 126 Конституції України, ВРП ухвалює вмотивоване рішення (частина четверта).

За приписами статті 30 Закону №1798-VІІІ засідання ВРП проводяться відкрито. Закрите засідання проводиться у виняткових випадках, за наявності підстав, визначених цим Законом (частина перша). Засідання Ради у пленарному складі є повноважним, якщо в ньому бере участь більшість від складу Ради (частина друга). Голова ВРП визначає дату, час і місце проведення засідання Ради, пропонує порядок денний засідання, який затверджується ВРП (частина третя). Інформація про дату, час і місце проведення засідання Ради, а також проєкт порядку денного засідання, крім випадків, передбачених регламентом ВРП, оприлюднюється на офіційному вебсайті Ради (частина четверта). Особа, питання щодо якої має розглядатися ВРП, повідомляється про такий розгляд не пізніш як за десять календарних днів до дня засідання, крім випадків, якщо законом не вимагається участь такої особи у засіданні, а також якщо інше не визначено цим Законом (частина п`ята). Особа вважається належним чином повідомленою, якщо повідомлення направлено на адресу її місця проживання чи перебування або на адресу суду чи прокуратури, де така особа обіймає посаду, а за неможливості такого направлення - розміщене на офіційному вебсайті Ради (частина шоста).

На підставі частин першої та третьої статті 34 Закону №1798-VІІІ рішення ВРП ухвалюється більшістю членів Ради, які беруть участь у засіданні ВРП, якщо інше не визначено цим Законом. Рішення ВРП ухвалюється на засіданні Ради, якщо інше не визначено цим Законом.

Згідно із пунктом 5.1 глави 5, пунктами 10.1, 10.2 глави 10 Регламенту ВРП формою роботи Ради є засідання у пленарному складі. Засідання Ради проводяться відкрито. Результатом розгляду питань діяльності Ради та її органів, віднесених Законом до їх компетенції, є рішення, які ухвалюють у таких формах: а) рішення; б) ухвала; в) протокольна ухвала. Розгляд справи (питання порядку денного) закінчується ухваленням рішення (постановленням ухвали). Ухвали про відкриття, зупинення, поновлення розгляду, залишення без розгляду та повернення, об`єднання, а також в інших випадках, визначених Регламентом, оформлюються постановленням окремого документа. Із процедурних питань, зокрема про відкладення розгляду справи (питання порядку денного), відмову в зупиненні розгляду, оголошення перерви в розгляді, постановляється протокольна ухвала. Рішення ухвалюється більшістю членів Ради, які беруть участь у засіданні Ради у пленарному складі чи її органу, якщо інше не визначено Законом.

За змістом глави 16 Регламенту ВРП питання про звільнення судді з підстав: неспроможність виконувати повноваження за станом здоров`я (пункт 1 частини шостої статті 126 Конституції України); подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України), розглядається Радою на засіданні у пленарному складі (пункт 16.1). Участь судді в розгляді питання про звільнення судді з посади за загальними обставинами не є обов`язковою (пункт 16.4). Якщо на момент розгляду Радою питання про звільнення суддя звільнений з посади або його повноваження припинені, Рада постановляє ухвалу про залишення заяви (висновку, подання) без розгляду (пункт 16.7). Розгляд питання про звільнення судді з посади відповідно до пунктів 1, 4 частини шостої статті 126 Конституції України може бути зупинено Радою на час розгляду скарги або заяви, наслідком якої може бути звільнення судді з посади з підстав, визначених пунктами 2, 3, 6 частини шостої статті 126 Конституції України (пункт 16.8). Питання про звільнення судді за загальними обставинами розглядається у строк, визначений частиною третьою статті 116 Закону №1402-VIII (пункт 16.9). Суддя, щодо якого Радою має розглядатися питання про звільнення за загальними обставинами, повідомляється про такий розгляд на офіційному вебсайті Ради не пізніше ніж за три календарних дні до дня засідання (пункт 16.11). За результатами розгляду питання про звільнення судді з посади за загальними обставинами ухвалюється рішення Ради, яке викладається у письмовій формі та підписується головуючим на засіданні одноособово (пункт 16.12).

Згідно із частиною першою статті 116 Закону №1402-VIII, яка врегульовує питання звільнення судді з посади за його заявою про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням, суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею до ВРП, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви ухвалює рішення про звільнення судді з посади. Суддя здійснює свої повноваження до ухвалення рішення про його звільнення. За суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку (частини третя-п`ята статті 116 Закону №1402-VIII).

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала про те, що суддя є носієм судової влади в Україні та відповідно до законодавства України наділений особливим статусом, зокрема, незалежністю, недоторканністю та імунітетом судді при здійсненні ним правосуддя. Гарантією незалежності судді є, зокрема, право судді на відставку. При цьому право бути звільненим у відставку не є абсолютним, мають бути дотримані умови для такого звільнення.

Правом на відставку суддя може скористатися, якщо, зокрема, до подання такої заяви він не допустив дій, які зумовлюють прийняття компетентними органами рішення про його звільнення з посади судді з інших підстав. Це зумовлено тим, що за суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку, та не зберігається таке звання у разі звільнення з інших підстав.

Суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

У цій справі Суд установив, що до ВРП 02 лютого 2024 року надійшла дисциплінарна скарга за підписом Директора НАБУ Кривоноса С.Ю. на дії судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1., а 24 липня 2024 року - заява ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку відповідно до пункту 4 частини шостої статті 126 Конституції України.

Зважаючи на те, що наслідком розгляду вказаної дисциплінарної скарги могло бути звільнення ОСОБА_1 з посади судді Полтавського апеляційного суду з підстав, визначених пунктом 3 частини шостої статті 126 Конституції України, ВРП ухвалою від 27 серпня 2024 року №2554/0/15-24 зупинила розгляд заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку на підставі частини третьої статті 55 Закону №1798-VIII, за якого Рада має право (уповноважена) зупинити розгляд питання про звільнення судді з посади з підстав, визначених пунктами 1 та 4 частини шостої статті 126 Конституції України, на час розгляду скарги або заяви, наслідком якої може бути звільнення судді з посади з підстав, визначених пунктами 2, 3, 6 частини шостої статті 126 Конституції України.

Суд зауважує, що ухвала ВРП від 27 серпня 2024 року №2554/0/15-24 «Про зупинення розгляду заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку» не є предметом спору в справі, що розглядається.

У подальшому, за результатами розгляду подання Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 21 травня 2025 року №5292/0/8-25 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Полтавського апеляційного суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України з урахуванням рішення Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 19 березня 2025 року №572/3дп/15-25 про притягнення судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення судді з посади, а також рішення ВРП від 20 травня 2025 року №1069/0/15-25, яким залишено без змін рішення Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 19 березня 2025 року №572/3дп/15-25, Рада рішенням від 10 червня 2025 року №1234/0/15-25 звільнила ОСОБА_1 з посади судді Полтавського апеляційного суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.

З огляду на наявність підстав для поновлення розгляду питання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Полтавського апеляційного суду у зв`язку з поданням ним заяви про відставку, Рада, керуючись абзацом другим пункту 5.22 глави 5 Регламенту ВРП, положення якого передбачають, що розгляд зупиненої справи (питання порядку денного) поновлюється після усунення обставин, що викликали її зупинення, ухвалою від 24 червня 2025 року №1332/0/15-25 поновила розгляд питання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку, а ухвалою від 24 червня 2025 року №1333/0/15-25, керуючись статтями 3, 30, 34 Закону №1798-VIII, пунктами 10.1, 16.7 Регламенту ВРП, залишила без розгляду заяву ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку.

Згідно із відомостями витягу з протоколу №54 засідання ВРП від 24 червня 2025 року в засіданні Ради 24 червня 2025 року взяли участь 15 її членів і було вирішено, зокрема, питання поновлення розгляду питання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Полтавського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, в результаті чого постановлено ухвалу від 24 червня 2025 року №1332/0/15-25. Також член ВРП Котелевець А.В. доповіла матеріали щодо звільнення ОСОБА_1 з посади судді Полтавського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку та запропонувала залишити цю заяву без розгляду. За вказану пропозицію проголосували 15 членів Ради одноголосно (голосування відбулось відповідно до абзацу третього пункту 10.4 глави 10 Регламенту ВРП) і в результаті Рада постановила ухвалу від 24 червня 2025 року №1333/0/15-25.

Отже, у зв`язку з ухваленням 10 червня 2025 року ВРП рішення №1234/0/15-25 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Полтавського апеляційного суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України, підстави зупинення розгляду заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку відпали, натомість виникла передбачена пунктом 16.7 глави 16 Регламенту ВРП (якщо на момент розгляду Радою питання про звільнення суддя звільнений з посади або його повноваження припинені, Рада постановляє ухвалу про залишення заяви (висновку, подання) без розгляду) підстава для залишення вказаної заяви ОСОБА_1 без розгляду, про що Рада і постановила ухвалу від 24 червня 2025 року №1333/0/15-25.

Водночас наведене не свідчить про порушення ВРП права судді ОСОБА_1 на відставку, адже таке право може бути використане суддею, якщо до подання відповідної заяви ним не допущено дій, які зумовлюють ухвалення компетентними органами рішення про його звільнення з посади судді з інших підстав. Інший підхід був би непропорційним меті інститутів дисциплінарної відповідальності судді та відставки судді. Й таке обмеження переслідує легітимну мету та є необхідним у демократичному суспільстві з огляду на те, що пільги й переваги, які мають судді у відставці, є невід`ємною складовою суддівського статусу, який, своєю чергою, передбачає належне та добросовісне здійснення суддею своїх повноважень.

Також варто зауважити, що закон не передбачає можливості прийняття ВРП рішення про звільнення з посади судді одночасно з кількох підстав, зокрема, визначених пунктами 3 та 4 частини шостої статті 126 Конституції України. Станом на момент постановлення Радою оскаржуваної ухвали №1333/0/15-25 про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку (24 червня 2025 року) ОСОБА_1 уже був звільнений з посади судді Полтавського апеляційного суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України рішенням ВРП від 10 червня 2025 року №1234/0/15-25, що, своєю чергою, унеможливлювало розгляд по суті поданої ним заяви про звільнення з посади судді у відставку відповідно до пункту 4 частини шостої статті 126 Конституції України.

Стосовно посилань позивача щодо оскарження ним рішення ВРП від 20 травня 2025 року №1069/0/15-25 «Про залишення без змін рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 19 березня 2025 року №572/3дп/15-25 про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1 » і рішення ВРП від 10 червня 2025 року №1234/0/15-25 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Полтавського апеляційного суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України» у судовому порядку, Суд указує на чинність цих рішень на момент постановлення Радою оскаржуваної ухвали №1333/0/15-25 (24 червня 2025 року).

Тож на момент постановлення ВРП ухвали від 24 червня 2025 року №1333/0/15-25 «Про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку», як і на момент ухвалення Судом цього рішення, рішення Ради від 10 червня 2025 року №1234/0/15-25 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Полтавського апеляційного суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України» є чинним, відтак Рада мала законні підстави для застосування положень пункту 16.7 глави 16 Регламенту ВРП і залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку.

Отже, постановляючи 24 червня 2025 року оскаржувану ухвалу №1333/0/15-25, Рада діяла відповідно до вимог Регламенту ВРП і з урахуванням чинного рішення Ради від 10 червня 2025 року №1234/0/15-25, що свідчить про правомірності цієї ухвали на момент її постановлення.

При цьому, з огляду на наявність передумов для звільнення ОСОБА_1 з посади судді з підстав, визначених пунктом 3 частини шостої статті 126 Конституції України, розгляд питання про його звільнення з посади судді з підстави, визначеної пунктом 4 частини шостої статті 126 Конституції України (у зв`язку з поданням заяви про відставку), поза межами передбаченого законом місячного строку для такого розгляду було пов`язане із конкретними обставинами, які цьому передували, що унеможливлювало його своєчасність та здійснення у визначених законом межах, що було оформлено відповідним процесуальним рішенням ВРП (ухвалою від 27 серпня 2024 року №2554/0/15-24).

Стосовно доводів позивача про ухвалення 24 червня 2025 року Радою відповідного рішення без його участі та повідомлення, необхідно зазначити, що заяви суддів про відставку ВРП розглядає відповідно до встановлених законом процедур. Зокрема, питання про звільнення судді з підстав подання заяви про відставку (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України) розглядається Радою на засіданні у пленарному складі. Відповідно до частини п`ятої статті 30 Закону №1798-VIII особа, питання щодо якої має розглядатися ВРП, повідомляється про такий розгляд не пізніш як за десять календарних днів до дня засідання, крім випадків, якщо законом не вимагається участь такої особи у засіданні, а також якщо інше не визначено цим Законом. Водночас положення пункту 16.4 глави 16 Регламенту ВРП установлюють, що участь судді в розгляді питання про звільнення судді з посади за загальними обставинами не є обов`язковою. Згідно із частиною четвертою статті 30 Закону №1798-VIII інформація про дату, час і місце проведення засідання ВРП, а також проєкт порядку денного засідання, крім випадків, передбачених регламентом ВРП, оприлюднюється на офіційному вебсайті Ради. При цьому положення пункту 16.11 глави 16 Регламенту ВРП визначають, що суддя, щодо якого Радою має розглядатися питання про звільнення за загальними обставинами, повідомляється про такий розгляд на офіційному вебсайті Ради не пізніше ніж за три календарних дні до дня засідання.

Суд з`ясував, що 13 червня 2025 року (18 червня 2025 року оновлено інформацію) на офіційному вебсайті Ради було розміщене повідомлення про пленарне засідання ВРП 24 червня 2025 року о 10 годині (за адресою: місто Київ, вул. Студентська, буд. 12-А, 5-й поверх, зал пленарних засідань ВРП), до проєкту порядку денного якого включено розгляд питання про звільнення суддів за загальними обставинами - у зв`язку з поданням заяви про відставку, зокрема ОСОБА_1 - судді Полтавського апеляційного суду.

На офіційному вебсайті ВРП також був оприлюднений проєкт порядку денного засідання Ради 24 червня 2025 року, до якого включено, серед іншого, розгляд матеріалів щодо звільнення ОСОБА_1 з посади судді Полтавського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, як і питання поновлення розгляду питання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Полтавського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку. Доповідач - член ВРП Котелевець А.В .

Із зазначеного слідує, що участь судді в розгляді питання про звільнення його з посади за загальними обставинами не є обов`язковою. При цьому ОСОБА_1 повідомлявся в установленому порядку та у визначені строки про розгляд у засіданні ВРП 24 червня 2025 року матеріалів щодо звільнення його з посади судді Полтавського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку. Відповідне повідомлення було розміщене на офіційному вебсайті Ради.

Суд нагадує, що станом на 24 червня 2025 року ОСОБА_1 уже був звільнений з посади судді Полтавського апеляційного суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України рішенням ВРП від 10 червня 2025 року №1234/0/15-25, що унеможливлювало розгляд відповідачем 24 червня 2025 року поданої ОСОБА_1 заяви про звільнення з посади судді у відставку по суті, й Рада, ухвалюючи рішення про залишення заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку без розгляду у формі ухвали, діяла відповідно до положень пункту 10.1 глави 10, пункту 16.7 глави 16 Регламенту ВРП.

Ураховуючи викладене, підстави позову, наведені ОСОБА_1 , не свідчать про протиправний характер оскаржуваної ухвали ВРП від 24 червня 2025 року №1333/0/15-25 і не зумовлюють її скасування. Ухвала від 24 червня 2025 року №1333/0/15-25 «Про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку» постановлена Радою на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, Регламентом ВРП. Рада не допустила таких дій, які б порушували закон і права позивача. Той факт, що ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою Ради від 24 червня 2025 року №1333/0/15-25, не свідчить про її протиправність чи незаконність.

За таких обставин, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною і скасування ухвали ВРП від 24 червня 2025 року №1333/0/15-25 щодо залишення без розгляду заяви позивача від 24 липня 2024 року про звільнення з посади судді Полтавського апеляційного суду у відставку та зобов`язання відповідача розглянути цю заяву.

VІ. Судові витрати

Підстав для розподілу судових витрат немає. Судовий збір за подання позовної заяви позивачем не сплачувався з огляду на приписи пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 266, 295 КАС України, Суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання розглянути заяву відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 грудня 2025 року.

Головуючий: О. В. Кашпур

Судді: Ж. М. Мельник-Томенко

О. Р. Радишевська

М. І. Смокович

С. А. Уханенко