Справа № 320/36793/25
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

18 грудня 2025 року м. Київ № 320/36793/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Василенко Г.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України, Міністерства соціальної політики України, Кабінету Міністрів України про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України, Міністерства соціальної політики України, Кабінету Міністрів України, в якому просить суд:

- визнати її жертвою пенсійних реформ - "експериментів" у самостійній Україні з 19.06.2002;

- зобов`язати Державу Україну - боржника в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства соціальної політики, Головного управління Пенсійного фонду України на підставі Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів" виплатити їй справедливу реституцію в сумі 298 813 389,90 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України, починаючи з моменту винесення рішення по цьому позову, перерахувати пенсію за радянський трудовий стаж по номіналу вартості чистого золота НБУ, із застосуванням ст. 524 - з осучасненням в зв`язку з ростом цін на золото у відповідності до показників НБУ та Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003;

- зобов`язати Міністерство соціальної політики взяти під контроль роботу Головного управління Пенсійного фонду України про перерахунку її пенсії та сприяти поверненню їй "вкрадених" соціальних гарантій зароблених.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.08.2025 суддя залишив позовну заяву без руху та надав позивачу десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали для усунення виявлених недоліків позовної заяви, а саме шляхом подання до суду оригіналу платіжного доручення (квитанції) про сплату судового збору в розмірі 15 140,00 грн.

На адресу суду від позивача надійшли заперечення на ухвалу від 07.08.2025, в яких ОСОБА_1 зазначила, що висновок суду, що вона, як позивач, не входить до переліку осіб, які звільняються від сплати судового збору, відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" є помилковим, оскільки вона - позивач, громадянин СРСР за народженням, зі статусом людина - не є суб`єктом Закону України "Про судовий збір". Позивач стверджує, що продовжує бути громадянкою СРСР і не є фізичною особою, а є людиною, носієм прав і свобод, який був штучно виключений із процесу бути єдиним джерелом влади Української РСР/Україні (з зірочкою).

Дослідивши доводи позивача, викладені у запереченнях, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про судовий збір" платниками судового збору визнаються громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Отже, відповідно до Закону України "Про судовий збір" позивач є платником судового збору.

Також суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Водночас, позивачем не надано суду клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач своїми запереченнями намагається оспорювати винесену ухвалу Київського окружного адміністративного суду про залишення позову без руху від 07.08.2025, а не виконати її вимоги.

Крім того, матеріали поданих заперечень позивача, як і матеріали справи, не містять доказів, які б підтверджували, що бездіяльність відповідача визнана незаконною в установленому законом порядку, зокрема відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, а в межах даної справи рішення ще не прийнято та, як наслідок не встановлено, що позивачу заподіяно шкоду незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою. Тому, на стадії до відкриття провадження у справі суд немає можливості встановити, що матеріальна чи моральна шкода, завдана незаконними діями, бездіяльністю відповідача.

Ураховуючи те, що наразі не встановлено прийняття відповідачем незаконного рішення чи вчинення дій або бездіяльності стосовно позивача, суд дійшов висновку, що позивач в межах цієї справи не входить до переліку осіб, які звільняються від сплати судового збору згідно з пунктом 13 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір", а, отже, при зверненні до суду з цим позовом позивачу необхідно було сплачувати судовий збір на загальних підставах.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08.11.2019 у справі №400/100/19 (К/9901/29662/19), постанові від 28.11.2018 у справі №761/11472/15-ц (61-2367св18), в ухвалі від 09.09.2020 у справі № 202/507/20 (2-а/202/31/2020), в ухвалах від 16.03.2020 у справі №9901/64/20, від 15.01.2020 у справі №826/12286/15, від 30.07.2020 у справі № 9901/194/20.

З огляду на вищевикладене, суддя дійшов висновку про те, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 07.08.2025, а саме: не надано докази сплати судового збору у сумі 15 140,00 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина 5 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на невиконання позивачем вимог ухвали суду від 07.08.2025, суд вважає за необхідне позовну заяву повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Керуючись статтями 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України, Міністерства соціальної політики України, Кабінету Міністрів України про зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.

2. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Василенко Г.Ю.