Справа № 420/11795/25
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Аракелян М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК ЕЛІНА» (; місцезнаходження: вул. 21-й км. Старокиївського шосе, 15, м. Одеса, 65025) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області (; місцезнаходження: вул.Антоновича, буд.51, м.Київ, 03150) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК ЕЛІНА» (надіслана засобами поштового зв`язку 15.04.2025 року) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділ державного нагляду (контролю) в Одеській області, у якій представник позивача просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області № ПШ 116284 від 11.04.2025 року;

зобов`язати Відділ державного нагляду (контролю) в Одеській області утриматися від подальших примусових дій щодо стягнення штрафу на підставі цієї постанови;

стягнути з відповідача судові витрати за подання позову.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 23.04.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (ст.262 КАС України).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.02.2025 автомобіль DAF державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом ВН4274ХG, які належать ТОВ «ТВК «Еліна» під керуванням водія ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажів. На авто дорозі М-14 Одеса-Мелітополь 21 км автомобіль було зупинено для проведення рейдової перевірки. За результатами проведення перевірки складено АКТ №0925В, в якому вказано, шо під час перевірки виявлено порушення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: «транспортний засіб обладнано аналоговим тахографом, відсутні тахокарти водія ОСОБА_1 з 10.01.2025 по 07.02.2025 або бланк підтвердження діяльності». Відповідальність за які передбачена абз. 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевезення вантажів за відсутності на момент перевезення документів, визначених ст.48 цього закону, а саме попередніх 27 тахокарт або бланка підтвердження водія ОСОБА_1 за цей період». 11.03.2025 працівниками Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті у присутності представника за довіреністю, було винесено постанову №ПШ116284 про накладення адміністративного стягнення у розмірі 17000 грн за нібито порушення вимог законодавства щодо режиму праці та відпочинку водія, на підставі акту від 09.02.2025 №0925В. Позивач, категорично не згодний з даною постановою Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, оскільки водій у дні, вказані в акті (з 10.01.2025 по 07.02.2025) перебував у відпустці, що підтверджується відповідним наказом підприємства та бланком підтвердження діяльності водія. Під час розгляду справи В.о.начальника Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області представник позивача намагався надати ці докази, проте посадова особа не надала можливості висловити позицію, постійно перебивала учасників і завершила розгляд, не дослідивши докази. Це грубо порушує вимоги ст.268 КУпАП та ст. 7 КАС України щодо права на захист, рівності сторін та змагальності процесу. 12.03.2025 року на звернення позивача до Державної служби України з безпеки на транспорті щодо дій посадової особи була отримана відповідь від 21.03.2025 року, в якій повідомлено, що дія постанови залишається в силі, без належного аналізу доводів позивача. Також надано нібито посилання на відеозапис розгляду, який не працює. 12.03.2025 року позивач подав запит до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області надати відеозапис розгляду на, що було надано посилання на файл без звукового супроводу, що не дозволило підтвердити порушення процесуального порядку. Позивач вважає, що дії посадової особи Відділ державного нагляду (контролю) в Одеській області є незаконними, а постанова необгрунтованою, протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

29.04.2025 року до суду надійшов відзив від Державної служби України з безпеки на транспорті в якому зазначено, що 09.02.2025 старшим державним інспектором сектору державного нагляду (контролю) в Одеській області відповідно до направлення від 30.01.2025 № 000005 на рейдову перевірку, на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів в місцях навантаження і розвантаження, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 № 422, було зупинено вантажний автомобіль у складі вантажного сідлового тягача DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричепа, державний номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 . Перевізником був позивач. Під час здійснення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ. Здійснення перевезення вантажів за відсутності документів, визначених статтею 48 Закону № 2344-ІІІ, а саме: відсутні тахокарти водія ОСОБА_1 з 10.01.2025 по 07.02.2025, або бланк підтвердження діяльності водія за цей період (транспортний засіб обладнано аналоговим тахографом). Відсутність усіх необхідних документів, визначених положеннями Закону № 2344-ІІІ, на момент проведення рейдової перевірки, знайшла своє відображення в акті від 09.02.2025 № АР 092513. Водій в поясненнях до акту зазначив: не мав змоги отримати бланк підтвердження діяльності водія у зв`язку з вихідними. Приймаючи оскаржувану постанову, орган державного контролю діяв у межах, у спосіб та на підставі повноважень, визначених чинним законодавством. Діюче законодавство чітко визначає підстави для відповідальності автомобільного перевізника, як то порушення законодавства про автомобільний транспорт. Отже, відсутність у водія під час перевезення вантажів передбачених документів становить склад господарського правопорушення, за яке до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф. Враховуючи викладені обставини, відповідач наполягає, що доводи та твердження позивача не підтверджують факту порушення Укртрансбезпекою законодавства про автомобільний транспорт, а оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірною та такою, що відповідає вимогам законодавства України, а відтак не підлягає скасуванню.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 09.02.2025 старшим державним інспектором сектору державного нагляду (контролю) в Одеській області відповідно до направлення від 30.01.2025 № 000005 на рейдову перевірку, на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів в місцях навантаження і розвантаження, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів (а.с.44-45).

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 № 422, було зупинено вантажний автомобіль у складі вантажного сідлового тягача DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричепа, державний номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 - перевізник ТОВ «ТВК ЕЛІНА».

Старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, про що складено акт №0925В від 09.02.2025 року (АР092513), відповідно до якого місце проведення перевірки: Одеська область а/д М-14 Одеса-Мелітополь 21 км+ 434м. Під час перевірки виявлено порушення ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - перевезення вантажів згідно ТТН №10218 від 09.02.2025 року, Т/З обладнано аналоговим тахографом, відсутні тахокартки водія ОСОБА_1 з 10.01.2025 року по 07.02.2025 року або бланк підтвердження діяльності водія за цей період. Відповідальність за це порушення передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ - здійснення перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки документів. (а.с.41).

При оформленні акту від 09.02.2025 року водій ОСОБА_1 пояснив причини порушень: «Не мав змоги отримати бланк підтвердження діяльності водія у зв`язку з вихідними».

Цей запис підтверджено підписом водія.

На підставі акту №092513 від 09.02.2025 року Відділом державного нагляду (контролю) в Одеській області 11.03.2025 року прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ116284 до ТОВ «ТВК ЕЛІНА» за порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у розмірі 17000,00 грн (а.с.39зв.-40).

Позивач не погоджується із вказаною постановою відповідача, вважає її протиправною у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05.04.2001 (надалі - Закон № 2344-III).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з приписами статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26, 27 Порядку № 1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу спірною постановою слугував акт інспектора про вчинення порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно приписів статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

дата і місце складання;

вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

пункти завантаження і розвантаження.

Порядок ведення та надання інформації з реєстру товарно-транспортних накладних визначається Кабінетом Міністрів України.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:

для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;

для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно з приписами ст. 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку встановлюються Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 (далі - Положення № 340).

Згідно з пунктом 1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються па автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Відповідно до пункту 6.1 Положення № 340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинен бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно з пунктом 6.3 Положення №340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція № 385).

Згідно із пунктом 1.4 розділу І Інструкції №385 у цій Інструкції терміни вживаються у такому значенні:

картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;

контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно з положеннями пункту 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до пункту 3.5. Інструкції № 385 перевізники:

забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий);

зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії;

аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому. Згідно пункту 3.6. Інструкції № 385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:

правильності роботи тахографа та відповідності його гину згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); - наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку;

дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа;

дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;

наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;

строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Позивач здійснює вантажні перевезення, а п.3.3 Інструкції встановлено, що водій використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом.

20.12.2010 року набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР), підписаної в Женеві 01.07.1970 року, в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а

в разі відсутності тахокарт надання бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Тобто, тахокарти повинні бути в ті дні, протягом яких водій керував транспортним засобом та за попередні 28 календарних днів.

Судом встановлено, що у водія ОСОБА_1 була відсутня тахокарта з 10.01.2025 по 07.02.2025 року на момент проведення перевірки, що підтверджується його власним підписом в Акті від 09.02.2025 року.

Суд не приймає до уваги доводи позивача щодо перебування водія транспортного засобу у дні, вказані в Акті у відпустці, оскільки наказ про перебування його у відпустці у ці дні з огляду положень вищенаведеного законодавства не звільняє водія від обов`язку мати вище перелічені документи під час здійснення перевезень.

Суд наголошує на тому, що з буквального трактування положень абзацу третього частини першої статті 60 Закону №2344-III вбачається, що підставою для відповідальності автомобільного перевізника є відсутність документів, про які мовить відповідач, саме під час (рейдової) перевірки.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09.08.2023 року у справі № 160/11816/22.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідач довів правомірність оскаржуваної постанови, а позивач не довів відсутність підстав для притягнення його до відповідальності оскаржуваною постановою.

Отже у задоволенні позову слід відмовити.

Витрати зі сплати судового збору 3028грн. суд покладає на позивача.

Керуючись ст. ст.139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК ЕЛІНА» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян