Справа № 200/7905/25
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року Справа№200/7905/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Загацької Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасувати рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.09.2025 за № 88 про відмову ОСОБА_1 у зарахуванні страхового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області вдруге розглянути заяву від 29.08.2025 про перерахунок ОСОБА_1 пенсії, і зарахувати до страхового стажу період навчання з 01.09.1981 по 23.02.1985 у Норильському вечірньому індустріальному інституті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з наданням додаткових документів. Позивач зауважив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області (далі відповідач) розглянуло його заяву відповідно до принципу екстериторіальності та прийняло рішення, яким відмовило йому у зарахуванні страхового стажу. При цьому позивач вказує, що УСРСР зразка 1985 року форми навчання (очна, заочна, вечірня) у дипломах не вказувалися, оскільки це було прийнято і не вимагалося за нормативними документами. Диплом підтверджував здобуття вищої освіти та кваліфікацій, а інформація про форму навчання не вважалася обов`язковою для вказівки у документі (дипломі). Підтвердження форми навчання було в особистій справі студента у ВНЗ, а не у дипломі. Таким чином, диплом зразка 1985 року констатував факт закінчення вищого навчального закладу, здобуття певної спеціальності та кваліфікації, без будь - яких уточнень про форм навчання. Оскільки факт навчання позивача за спірний період підтверджено дипломом, вважає, що такий період навчання не зарахований відповідачем до стажу неправомірно.

З урахуванням наведеного, позивач вважає рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 17.10.2025 відкрито провадження у даній справі та справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області рішенням № 88 від 29.09.2025 відмовлено ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії через відсутність відомостей про форму навчання у наданому дипломі та ненадання ОСОБА_1 уточнюючої довідки про тривалість та форму навчання. Також зазначено, що ОСОБА_1 під час навчання у період з 21.04.1984 по 06.07.1984 працював, тому мав можливість працювати під час всього курсу навчання. З урахуванням викладеного період навчання у вечірньому інституті не може бути зарахований до страхового стажу.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , 22.09.2025 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про проведення перерахунку пенсії допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заява позивача була відпрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

29.09.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було винесено рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 №88.

В рішенні зазначено, зокрема, наступне:

«Відповідно до п.8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (із змінами), час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

При ретельному розгляді документів, які були надані для зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1981 по 23.02.1985 встановлено, що у дипломі серія НОМЕР_1 про навчання у Норильському вечірньому індустріальному інституті не міститься відомостей про форму навчання.

Таким чином, відділом перерахунків пенсій № 3 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вирішено відмовити гр. ОСОБА_1 в проведені перерахунку.».

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до норм Конституції України гарантування непрацездатним громадянам України права на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій передбачено Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-XII), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Згідно з абз. 1 ч. 1, абз. 1 ч. 2, абз. 1 ч. 4 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону № 1058 перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

За змістом ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується також: д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до положень ст. 59 Закону №1788 до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби (пункт в) частини третьої статті 59), навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі (пункт д) частини третьої статті 59).

Як вбачається зі змісту спірного рішення, до страхового стажу позивача не зарахований період навчання з 01.09.1981 по 23.02.1985 через відсутність у дипломі серія НОМЕР_1 про навчання у Норильському вечірньому індустріальному інституті відомостей про форму навчання.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 від 05.07.1984, містить записи:

Норильський вечірній індустріальний інститут:

№1 03.10.1981 зарахований студентом першого курсу середньотехнічного факультету;

№ 2 18.03.1985 відрахований у зв`язку з закінченням навчання.

Наданою позивачем копією диплому серії НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_1 у 1981 році вступив до середньотехнічного факультету Норильського вечірнього індустріального інституту та 1985 році закінчив повний курс.

З наданої виписки з семестрових та екзаменаційних відомостей до диплому НОМЕР_1 , в якій вказано, що ОСОБА_1 навчався у Норильському вечірньому індустріальному інституті на денному відділенні середньотехнічного факультету з 1981 року по 1985 року.

Відповідно до п. 8 Порядку №637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону України від 23.05.1991 "Про освіту" підготовка фахівців у вищих навчальних закладах може проводитися з відривом (очна), без відриву від виробництва (вечірня, заочна), шляхом поєднання цих форм, а з окремих спеціальностей - екстерном.

Підпунктом 6.3 п. 6 Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 02.06.1993 № 161 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 23.11.1993 за № 173), передбачено, що вечірня і заочна (дистанційна) форми навчання є формами здобуття певного рівня освіти або кваліфікації без відриву від виробництва.

Отже, час навчання на денній формі у вищому навчальному закладі, що мав місце до 1 січня 2004 року, має зараховуватись до загального трудового стажу, який дає право на призначення пенсії, на відміну від періоду навчання на заочній (вечірній) формі, коли особа разом із навчанням здійснює трудову діяльність на виробництві (установі, організації), яка і підлягає зарахуванню до загального трудового стажу (за наявності підтверджуючих документів) даної особи.

У спірному рішенні відповідачем єдиною підставою для відмови позивачу в зарахуванні періоду навчання до його страхового стажу зазначено про відсутність в дипломі відомостей про форму навчання.

Щодо наведеного, суд зазначає таке.

Під час навчання позивача діяли норми Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, пункт 2.15 якої передбачав, що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху. Підставою для таких записів є накази учбового закладу (науковий заклад) про зарахування або відрахування студента, особи, яка навчається, аспіранта, клінічного ординатора.

Зазначеною Інструкцією визначено, що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху.

Відтак, про період навчання особи вносився запис у трудову книжку при навчанні на денних відділеннях, і інструкцією не було передбачено внесення записів до трудових книжок за умови навчання на вечірній (заочній формі), тому суд доходить висновку, що навчання позивача здійснювалося саме на денній формі.

З урахуванням наведеного нормативного регулювання, період навчання позивача у Норильському вечірньому індустріальному інституті підлягає зарахуванню до страхового стажу період навчання з 01.09.1981 по 23.02.1985.

За таких обставин, суд доходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.09.2025 № 88 про відмову в проведенні перерахунку є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, слід зобов`язати Головне управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.08.2025 про перерахунок пенсії, зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.09.1981 по 23.02.1985 у Норильському вечірньому індустріальному інституті.

Щодо інших покликань відповідача у відзиві.

Адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Аналогічна правова позиція міститься у п. 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18).

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61000, Харківська обл., м. Харків, Держпром, майдан Свободи, 5, ) про скасувати рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.09.2025 № 88 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.08.2025 про перерахунок пенсії, зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.09.1981 по 23.02.1985 у Норильському вечірньому індустріальному інституті.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Загацька