Справа № 120/14162/24
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/14162/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Яремчук Костянтин Олександрович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

18 грудня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Шидловського В.Б. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 22 серпня 2024 року № 86, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 86 від 22 серпня 2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 13 серпня 2024 року перевести ОСОБА_1 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що ОСОБА_1 13 серпня 2024 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника - ОСОБА_2 . Згідно з пунктом 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до заяви про призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, а також документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника та документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником.

Вказує, що разом із заявою про переведення на пенсію у разі втрати годувальника позивач надав довідку про сумісне проживання разом з дружиною за однією адресою від 13 серпня 2024 року, що видана міським комунальним підприємством "Управляюча компанія "Територія комфорту" № 1217, яка не відповідає вимогам пункту 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, оскільки міське комунальне підприємство "Управляюча компанія "Територія комфорту" не є структурною одиницею органів місцевого самоврядування.

З урахуванням наведеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області 22 серпня 2024 року прийнято рішення № 86, яким відмовлено ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком, призначену на умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З 09 лютого 1978 року позивач перебував у шлюбі із ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Дослівним відтворенням запису про смерть від 30 липня 2024 року підтверджується те, що ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 о 17 год. 50 хв. в населеному пункті Барселона (Іспанія).

13 серпня 2024 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою, у якій просив перевести його з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника - ОСОБА_2 - відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яким 22 серпня 2024 року прийнято рішення № 86 про відмову в переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через відсутність необхідного пакету документів, зокрема довідки про перебування на утриманні померлого годувальника (факт сумісного проживання). У такому рішенні йдеться, що надана позивачем довідка міського комунального підприємства "Управляюча компанія "Територія комфорту" від 13 серпня 2024 року № 1217 не відповідає вимогам пункту 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, оскільки таке підприємство не є структурним підрозділом органу місцевого самоврядування.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог частково.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 36 Закону № 1058-IV передбачено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

На підставі частини 3 статті 36 Закону № 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

На реалізацію Закону № 1058-IV постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у ред. постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з п. 2.3 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 п. 2.1 цього розділу, зокрема, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника (підпункт 9).

Відповідно до пункту 2.11 Порядку № 22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 (витяг з реєстру територіальної громади щодо реєстрації місця проживання), або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Отже, пункт 2.11 Порядку №22-1 не містить імперативної норми щодо видання документу із зазначенням відомостей про місце проживання разом з годувальником за однією адресою лише органом місцевого самоврядування.

У пункті 2.11 Порядку № 22-1 зазначено, що відповідні документи можуть бути видані, зокрема, органом місцевого самоврядування.

Так, відповідачем зазначено, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з переведенням з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відсутні документи, що підтверджували факт спільного проживання чи перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт, чи рішення суду, яке встановлює факт перебування на утриманні померлого годувальника.

Водночас позивачем разом із заявою про переведення на пенсію у разі втрати годувальника подано довідку від 13 серпня 2024 року № 1217, що видана міським комунальним підприємством "Управляюча компанія "Територія комфорту", зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з дружиною ОСОБА_2 .

Вищевказана довідка засвідчена начальником міського комунального підприємства "Управляюча компанія "Територія комфорту" та скріплена печаткою.

Колегія суддів зауважує, що вказаний документ відноситься до визначених у пункті 2.11 Порядку № 22-1 інших документів, що підтверджують факт проживання разом з годувальником за однією адресою.

В той же час, пункт 2.11 Порядку № 22-1 не містить імперативної норми щодо видання документу із зазначенням відомостей про місце проживання разом з годувальником за однією адресою лише органом місцевого самоврядування, а вжите у такому пункті слово "зокрема" означає виділення документів органів місцевого самоврядування з поміж інших документів, тобто, "в тому числі", "серед іншого".

Крім того, чинне законодавство в даному випадку не обмежує особу підтвердити факт перебування на утриманні якимось певним документом, надаючи їй право самостійно обирати, яким саме документом підтвердити цей факт.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, та 1.3 статуту міського комунального підприємства "Управляюча компанія "Територія комфорту", затвердженого рішенням Вінницької міської ради (текст статуту розміщено на офіційному сайті Вінницької міської ради у розділі "Рішення"), міське комунальне підприємство «Управляюча компанія «Територія Комфорту» засноване на комунальній власності Вінницької міської територіальної громади, перейменоване з міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №6».

Підприємство належить до комунальної власності Вінницької міської територіальної громади, створене рішенням виконкому Вінницької міської ради від 30.03.2000 року № 445 та керується у своїй діяльності Господарським Кодексом України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішеннями Вінницької міської ради та її виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови, іншими чинними нормативно-правовими актами України та цим Статутом.

Засновником та Власником Підприємства є Вінницька міська рада. Органом, за яким закріплено функції управління Підприємством, є департамент житлового господарства Вінницької міської ради.

Відтак міське комунальне підприємство "Управляюча компанія "Територія комфорту" утворене Вінницькою міською радою (тобто органом місцевого самоврядування) з метою здійснення діяльності, що визначена статутом.

Отже, наданими позивачем документами підтверджено факт його перебування на утриманні померлої дружини. Будь-яких інших зауважень до поданих документів у пенсійного органу не виникло.

Враховуючи встановлені обставини, зважаючи на те, що позивач є чоловіком померлої годувальниці, перебував на її утриманні та отримує пенсію за віком, а тому має право на переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Зазначене дає підстави констатувати, що право позивача на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника порушено, а рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 86 від 22 серпня 2024 року щодо відмови в переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника не відповідає критеріям правомірності, визначеними частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, з огляду на встановлені вище обставини справи та зазначені положення законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій перевести ОСОБА_1 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника померлої дружини ОСОБА_2 з 13 серпня 2024 року.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до положень ч.1 ст.308 КАС України колегія суддів не переглядає рішення суду першої інстанції в відмовленій частині, з огляду на те, що рішення в цій частині не є предметом апеляційного оскарження.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Шидловський В.Б. Сапальова Т.В.