Справа № 300/1766/25
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"19" грудня 2025 р. справа № 300/1766/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Боршовського Т.І., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 від 18.12.2025 про відвід судді в адміністративній справі № 300/1766/25 за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) 17.03.2025 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги та ОСОБА_2 , в якому просив суд:
щодо Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги:
- визнати протиправною бездіяльність Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, який не виконав своїх договірних обов`язків з адвокатом Микуличем І.В. згідно положень постанови Кабінету Міністрів України № 1163 від 07.11.2023, а саме: не проконтролював виконання доручень виданих адвокату Микуличу І.В. від 06.02.2024 № 017/06.1/1097, від 06.02.2024 № 017/07-5/1098 до повнового виконання доручень; не запитував з метою проведення моніторингу якості, повноти, своєчасності надання ОСОБА_1 адвокатом Микуличем І.В.; не звертався до КДКА Івано-Франківської області зі скаргою на адвоката Микулича І.В.; не подавав клопотання до координаційного центру БПД про виключення адвоката Микулича І.В. з реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу; не звертався з поданням до комісії з оцінювання якості надання правничої допомоги клієнту адвокатом Микуличем І.В.;
- зобов`язати Західний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги вчинити такі дії: звернутися з поданням до комісії з оцінювання якості надання правничої допомоги клієнту адвокатом ОСОБА_2 ; подати клопотання до координаційного центру БПД про виключення адвоката ОСОБА_2 з реєстру адвокатів, які безоплатну вторинну правничу допомогу; подати скаргу до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області відносно адвоката Микулича І.В. з підстав не виконання обов`язків адвоката згідно Закону України Про адвокатуру;
- визнати частково незаконним і скасувати наказ Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги № 3-БВПД/017/06.1-2/47 від 13.02.2024 в частині заміни адвоката п.10 ч.2 ст. 24 Закону України Про безоплатну правничу допомогу; зобов`язати Західний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомогив наказі записати підставу заміни п.2 ч.2 ст. 24 Закону України Про безоплатну правничу допомогу - неналежне виконання адвокатом своїх зобов`язань за умовами договору;
- визнати порушення адвокатом ОСОБА_2 присяги адвоката України і правил адвокатської етики;
- визнати рішенням суду порушення адвокатом ОСОБА_2 заборону використовувати свої права всупереч інтересам клієнта ОСОБА_1 , отримав доручення від 06.02.2024 по справах, які вже розпочаті, не перевірив в системі електронний суд стан розгляду в тому числі час і день судових засідань, не прибув до суду і не вивчив матеріали справ, не здійснював дій спрямованих на зустріч з клієнтом, чим порушив положення ч.2 ст.21 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність;
- визнати поведінку адвоката ОСОБА_2 12.02.2024 з клієнтом як підрив авторитету адвокатури, порушення Правил адвокатської етики адвоката, обов`язків адвоката згідно ст.21 Закону України України Про адвокатуру та адвокатську діяльність;
Ухвалою від 24.03.2025 відмовлено у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 в частині вимог до адвоката Микулича Ігоря Володимировича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.
Щодо решти позову ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, то ухвалою від 24.03.2025 відкрито провадження в адміністративній справі в цій частині вимог за правилами загального позовного провадження.
18.12.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 від 18.12.2025 про відвід судді в цій адміністративній справі № 300/1766/25. Вказана заява від 18.12.2025 мотивована тим, що 17.12.2025 апеляційний суд постановив ухвалу, згідно якої дійшов висновку про те, що оскарження дій чи бездіяльності адвоката підлягають розгляду в адміністративних судах. Натомість в цій справі № 300/1766/25 суд ухвалою від 24.03.2025 відмовив у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 в частині вимог до ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, що не відповідає вищевказаній позиції апеляційного суду та може свідчити про недобросовісність головуючого судді Боршовського Т.І., оскільки позивач позбавлений можливості оскаржити в судовому порядку протиправну бездіяльність адвоката Микулича Ігоря Володимировича.
Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 18.12.2025 про відвід судді в адміністративній справі № 300/1766/25, суд вказує на таке.
Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено завдання адміністративного судочинства, яке передбачає справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин.
Статтею 36 КАС України встановлені підстави для відводу (самовідводу) судді, частиною першою якої встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі (пункт 1); якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи (пункт 2); якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу (пункт 3); за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (пункт 4); у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу (пункт 5).
Частиною другою вказаної ж Статті передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 36 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.
Частиною четвертою статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
ОСОБА_1 в заяві від 18.12.2025 про відвід судді в адміністративній справі № 300/1766/25 фактично вказав на незгоду з ухвалою суду від 24.03.2025, якою відмовлено у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 в частині вимог до ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.
Суд зазначає, що мотиви прийняття ухвали від 24.03.2025 про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_2 викладені судом у вказаній ухвалі.
Окрім цього, оцінка такій ухвалі від 24.03.2025 надана Восьмим апеляційним адміністративним судом за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 . Так, в постанові від 19.05.2025 Восьмий апеляційний адміністративний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 про відмову у відкритті провадження у частині заявлених позовних вимог у справі №300/1766/25 без змін.
Також ухвала Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 про відмову у відкритті провадження у частині позовних вимог у справі № 300/1766/25 є предметом розгляду Верховним Судом, яким 18.06.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2025 у справі № 300/1766/25.
Отже, ухвала суду від 24.03.2025 про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_2 набрала законної сили та не скасована на цей час в установленому процесуальним законом порядку.
Суд звертає увагу на те, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
80. Суд повторює, щоб встановити, чи може суд вважатися "незалежним" відповідно до статті 6 параграф 1, необхідно, зокрема, звернути увагу на спосіб призначення його членів та строки їх повноважень, існування гарантій проти зовнішнього тиску та наявність зовнішніх ознак незалежності (див. Findlay v. theUnitedKingdom, рішення від 25 лютого 1997р., Reports 1997-I, с.281, параграф 73).
81. Суд далі нагадує, що "неупередженість", в сенсі статті 6 параграф 1, має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (див. Bulut v. Austria, рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 256, параграф 31 та Thomannv.Switzerland, рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с.815, параграф 30). У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Вирішується питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.
Вважаю, що доводи ОСОБА_1 про наявність підстав для відводу судді фактично полягають у незгоді позивача з ухвалою судді від 24.03.2025 про відмову у відкритті провадження у частині заявлених позовних вимог у справі № 300/1766/25. Така ухвала набрала законної сили та переглянута в апеляційному порядку та залишена без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2025.
Судове рішення апеляційного суду щодо перегляду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції під головуванням іншого судді в іншій справі (в заяві від 18.12.2025 не вказав номера справи), не свідчить про упередженість судді Боршовського Т.І. при розгляді справи № 300/1766/25, а саме при постановленні ухвали суду в справі № 300/1766/25, яка переглянута апеляційним судом в апеляційному порядку.
Такі обставини згідно з частиною четвертою статті 36 КАС України не можуть бути підставою для відводу судді.
Суд, оцінивши заяву про відвід судді від 18.12.2025, дійшов висновку, що доводи позивача щодо відводу судді від розгляду справи № 300/1766/25, викладені в заяві, не містять викладу вмотивованих обставин, передбачених пунктом 4 частини першої статті 36 КАС України, які б свідчили, як за суб`єктивним, так і за об`єктивним критерієм, про упередженість судді в розгляді цієї адміністративної справи.
Будь-яких інших підстав для відводу судді, передбачених статтями 36 та 37 КАС України, а також доказів, які б підтверджували існування таких підстав у заяві від 18.12.2025 про відвід судді не зазначено.
Таким чином, вважаю, що потрібно відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 18.12.2025 про відвід судді Боршовського Т.І. від розгляду цієї справи.
Згідно з частинами третьою та четвертою статті 40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
За наслідками розгляду заяви від 18.12.2025 висновую, що справу належить передати для вирішення питання про відвід іншому судді.
Керуючись статями 36, 37, 39, 40, 44, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В:
Передати адміністративну справу № 300/1766/25 для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню, окремо від рішення суду.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.