Справа № 160/25782/25
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
за участі секретаря судового засідання Буснюк В.В.
представника позивача Крісак М.В.
представників відповідача Сліпець С.С., Сухотської К.В.
29.09.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві.
21.10.2025 року від представника відповідача надійшли клопотання про повернення справи до стадії підготовчого провадження та про здійснення колегіального розгляду справи.
28.10.2025 року від представника позивача надійшли заперечення проти клопотань про повернення справи до стадії підготовчого провадження та про здійснення колегіального розгляду справи.
29.10.2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про витребування з Господарського суду Дніпропетровської області справи №904/3967/23.
10.11.2025 року представником відповідача надано додаткові пояснення у справі.
11.11.2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів.
12.11.2025 року в судовому засіданні в задоволенні клопотань представників відповідача про витребування доказів та виклик свідка відмовлено.
26.11.2025 року представником відповідача надано клопотання про викладення окремими документами ухвал, направлення їх на адресу відповідача та внесення змін до протоколу судового засідання від 12.11.2025 року.
26.11.2025 року представником відповідача надано клопотання про долучення доказів.
26.11.2025 року в судовому засіданні відмовлено у задоволенні клопотань про викладення окремими документами ухвал, направлення їх на адресу відповідача та внесення змін до протоколу судового засідання від 12.11.2025 року.
08.12.2025 року представником позивача надано клопотання проти долучення доказів.
10.12.2025 року представником відповідача надано додаткові пояснення у справі.
Представник позивача в судовому засіданні 10.12.2025 року позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та у відповіді на відзив, які надавались на адресу суду, просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представники відповідача в судовому засіданні 10.12.2025 року проти задоволення позову заперечували, посилаючись на письмовий відзив та додаткові пояснення, що містяться в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просили відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив та зазначає наступне.
В період з 26.02.2025 року, 05.06.2025 року по 24.06.2025 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на підставі пункту 19-1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1, статті 78 Податкового кодексу України на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 25.02.2025 року №1298 проведена документальна позапланова виїзна перевірка фінансовогосподарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Пейнт Трейд" з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині податку на прибуток за 2022 рік та податку на додану вартість при здійсненні операції з виділення (виділу) ТОВ «Пейнт Трейд» іншого платника податків ТОВ «Фарба Опт» з урахуванням господарських операцій, що вплинули на формування показників відповідного передавального акту (розподільчого балансу.
За результатами документальної позапланової виїзної перевірки складено акт від 01.07.2025 року №2939/04-36-07-07-03/38600516 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейнт Трейд».
Перевіркою ТОВ «Пейнт Трейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині податку на прибуток за 2022 рік та податку на додану вартість при здійсненні операції з виділення (виділу) ТОВ «Пейнт Трейд» іншого платника податків ТОВ «Фарба Опт» з урахуванням господарських операцій, що вплинули на формування показників відповідного передавального акту (розподільчого балансу) встановлено порушення: пункту 1 статті 109 ЦКУ, підпунктів 98.1.4 пункту 98.1 статті 98 , підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, з урахуванням підпункту 14.1.31 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.2 статті 44 ПКУ та статті 4 Закону №996, пунктів 1.2 розділу 1 та 2.1 розділу 2 Положення №88, пункту 5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», пункту 5 П(С)БО 15 «Дохід» ТОВ «Пейнт Трейд» занизило доходи за 9 місяців 2022 року на 113910633,83 грн. суму кредиторських заборгованостей нібито переданих на ТОВ «Фарба Опт» за операцією виділу активів та заборгованостей, а фактично списаних в бухгалтерському обліку, що призвело до заниження податку на прибуток за 9 місяців 2022 року на 20503914 грн.; пункту 198.5 статті 198, з урахуванням підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, розділу 1 та пункту 198.3 статті 198 ПКУ, ТОВ «Пейнт Трейд» занизило податкові зобов`язання з ПДВ за вересень 2022 року на 22782127 грн. вартість переданих ТМЦ загальною вартістю 113910633,83 грн.; пунктів 201.1, 201.10 статті 201, з урахуванням пункту 120-1.2 статті 120-1 ПКУ, - у вересні не зареєстрована в ЄРПН податкова накладна на вартість ТМЦ, інших активів, які фактично не використані у господарській діяльності товариства. Відповідальність встановлена пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПКУ.
24.07.2025 року позивачем до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області направлено заперечення на акт перевірки від 01.07.2025 року №2939/04-36-07-07-03/38600516.
08.08.2025 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області надано відповідь на заперечення в якій зазначено про залишення без змін висновків акту перевірки, а заперечення ТОВ «Пейнт Трейд» без задоволення.
На підставі акту перевірки від 01.07.2025 року №2939/04-36-07-07-03/38600516 податковим органом винесені наступні податкові повідомлення-рішення:
Позивач, вважаючи податкові повідомлення - рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначаються та регулюються Податковим кодексом України.
Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Підпунктами 16.1.2, 16.1.4 пунктом 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно підпунктів 20.1.4., 20.1.6., 20.1.9. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю.
Пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України визначено, податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Пунктом 44.6. статті 44 Податкового кодексу України передбачено, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України).
Згідно із пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 75.1.2. пунктом 75.1. статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Згідно з підпунктом 78.1.7 пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
В даному випадку, відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку за результатами якої складено акт від 01.07.2025 року №2939/04-36-07-07-03/38600516 на підставі якого винесено спірні податкові повідомлення-рішення.
Так, перевіркою встановлено, зокрема порушення ТОВ "Пейнт Трейд" пункту 1 статті 109 ЦКУ, пункту 98.1.4 пункту 98.1 статті 98, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, з урахуванням підпункту 14.1.31 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України та статті 4 Закону №996, пунктів 1.2 розділу 1 та 2.1 розділу 2 Положення №88, пункту 5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», пункту 5 П(С)БО 15 «Доходи», в результаті яких ТОВ «Пейнт Трейд» занизило доходи за 9 місяців 2022 року на 113910633,83 грн. суму кредиторських заборгованостей нібито переданих на ТОВ «Фарба Опт» за операцією виділу активів та заборгованостей, а фактично списаних в бухгалтерському обліку, що призвело до заниження податку на прибуток за 9 місяців 2022 року на 20503914 грн.
При проведенні документальної позапланової виїзної перевірки податковим органом встановлено порушення податкового законодавства при проведенні реорганізації шляхом виділу нового підприємства, а саме документальне оформлення операції з виділення активів та зобов`язань ТОВ «Пейнт Трейд» до ТОВ «Фарба Опт». Сукупність обставин, що характеризують дані операції, встановлює відсутність принципу привалювання «сутність над формою», не підтверджують реальність здійснення операції виділення (виділу), оформленої з метою отримання податкової вигоди. Відповідач дійшов висновку про незаконне списання кредиторської заборгованості в результаті здійснення процедури реорганізації.
При цьому, судом встановлено, що Рішенням учасника ТОВ «Пейнт Трейд» від 28.12.2021 року №281221ПТ прийнято рішення про виділ з ТОВ «Пейнт Трейд» нової юридичної особи та передачу їй активів та пасивів у вигляді частини майна та частини зобов`язань згідно з передавальним актом та розподільчим балансом.
Згідно з розподільчим балансом складеним станом на 20.09.2022 року, який затверджений Рішенням учасника ТОВ «Пейнт Трейд» від 20.09.2022 року №200922ПТ, Товариству з обмеженою відповідальністю «Фарба Опт» були передані у приватну власність частина активів (запаси) на загальну суму 113910633,83 грн. та пасивів (короткострокові кредити банків, інші поточні зобов`язання) на загальну суму 113910633,83 грн.
Фактична передача товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «Пейнт Трейд» до ТОВ «Фарба Опт» підтверджується додатком №1 до розподільчого балансу та актами прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей №№1, 2, 3, 4 від 20.09.2022 року.
Фактична передача зобов`язань від ТОВ «Пейнт Трейд» до ТОВ «Фарба Опт» підтверджується додатком №2 до розподільчого балансу та актом прийому-передачі документів від 20.09.2022 року.
Відповідно до частини 1 статті 56 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.
За правилами частин 1 - 4 статті 109 Цивільного кодексу України, виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс. Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно. Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням.
За частиною 1 статті 47 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виділом є створення одного або більше товариств із переданням йому (їм) згідно з розподільним балансом частини майна, прав та обов`язків товариства, з якого здійснюється виділ, без припинення останнього.
Стаття 98 Податкового кодексу України визначає порядок погашення грошових зобов`язань або податкового боргу у разі реорганізації платника податків або передачі єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства в оренду чи концесію, або продажу єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства у процесі приватизації.
Згідно із підпунктом 98.1.4 пункту 98.1 статті 98 Податкового кодексу України під реорганізацією платника податків у цій статті розуміється зміна його правового статусу, яка передбачає будь-яку з таких дій або їх поєднання: виділення з платника податків інших платників податків, а саме передача частини майна платника податків, що реорганізується, до статутних капіталів інших платників податків, які створюються власниками корпоративних прав платника податків, що реорганізується, та внаслідок якого не відбувається ліквідація платника податків, що реорганізується.
Аналіз наведених норм свідчить, що для виділу притаманна характерна ознака реорганізації перехід майна, прав та обов`язків юридичної особи, що реорганізується, до її правонаступника. При цьому обсяг правонаступництва визначається тим майном, правами та обов`язками, які передаються за розподільчим балансом, тобто має місце парцелярне (часткове) правонаступництво.
Отже, виділ є видом реорганізації, який не має наслідком припинення юридичної особи, яка реорганізується, оскільки остання залишається суб`єктом права, однак зі зменшеним обсягом майна, прав та/або обов`язків.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі №918/119/21.
Відповідно до Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73, баланс (звіт про фінансовий стан) це звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов`язання і власний капітал.
Системний аналіз положень статті 109 Цивільного кодексу України, Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» свідчить про те, що розподільчий баланс є документом, який затверджується учасниками юридичної особи, та визначає активи і пасиви (частку майна, прав та обов`язків), що передаються даною юридичною особою новій юридичній особі, яка створюється в результаті виділу.
Реорганізація юридичної особи шляхом виділу полягає у перерозподілі активів і зобов`язань, на базі яких і створюється нова юридична особа, за розподільчим балансом, який не можливо визнати цивільно-правовим договором для цілей оподаткування.
Згідно із частиною 4 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі виділу юридичних осіб здійснюється державна реєстрація юридичних осіб, утворених у результаті виділу, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи - правонаступника. Виділ вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі, про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи - правонаступника.
Отже, виділ ТОВ «Фарба Опт» із ТОВ «Пент Трейд», в розумінні положень частини 4 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» є завершеним.
Відповідачем в свою чергу стверджується про порушення зі сторони позивача підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», пункту 5 П(С)БО 15 «Доходи».
В силу підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є, зокрема, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
В свою чергу, різниці за операціями з передачі за розподільчим балансом основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей при проведенні реорганізації шляхом виділу для коригування фінансового результату до оподаткування положеннями Податкового кодексу України не передбачено. Такі операції відображаються згідно з правилами бухгалтерського обліку при формуванні фінансового результату до оподаткування.
За змістом приписів п.5 П(С)БО 15 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Разом з тим, операції з виділу не призводять до зростання власного капіталу, а отже відсутня умова для оподаткування податком на прибуток частини майна, що передається за розподільчим балансом новій юридичній особі, отже сума зменшеної (списаної) кредиторської заборгованості у розмірі 113910633,83 грн. не включається до складу інших доходів відповідного звітного періоду.
Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами позивача, щодо необґрунтованості висновків Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, що документальне оформлення операції виділення не створює реальної зміни активу і пасиву в розумінні передачі частини майна платника податків, що реорганізується та не доводить наявності податкових правопорушень ТОВ «Пейнт Трейд», на які посилається контролюючий орган в акті перевірки.
Також, суд погоджується з тим, що чинним законодавством не передбачено будь-які типові документи для оформлення операцій при передачі основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей під час виділу.
Необґрунтованою є і позиція Головного управління ДПС у Дніпропетровській області стосовно того, що той факт, що у ТОВ «Фарба Опт» відсутні розрахункові рахунки в установах банку, відсутня звітність свідчить про відсутність передачі активів та пасивів згідно розподільчого балансу з огляду на те, що будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження означеної податкової інформації відповідачем не наводиться, як і не надано доказів того, що контролюючий орган вчиняв будь-які дії, спрямовані на перевірку отриманої інформації шляхом направлення відповідних запитів платнику податку.
В свою чергу, державна реєстрація новоутвореного підприємства, як юридичної особи, є дійсною, судом фіктивною не визнавалась, а тому висновки податкового органу про виникнення у позивача обов`язку включення до складу доходів суми кредиторської заборгованості, яка фактично була передана новоствореній юридичні особі за розподільчим балансом, є безпідставною.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Питання ведення господарської діяльності, відображення розподільчого балансу у бухгалтерському та податковому обліку, ведення та подання звітності, виконання вимог податкового та іншого законодавства, окремою юридичною особою належить самій юридичній особі.
Так, відповідач під час проведення перевірки дійшов висновку про порушення позивачем пункту 198.5 статті 198, з урахуванням підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, розділу 1 та пункту 198.3 статті 198 ПКУ, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ за вересень 2022 року на 22782127 грн.
Як зазначено в акті документальної позапланової виїзної перевірки за результатами аналізу документального оформлення операції з виділення активів ТОВ «Пейнт Трейд» до ТОВ «Фарба Опт» встановлено, що сукупність обставин, що характеризують дану операцію, з урахуванням принципу привалювання «сутністю над формою», не підтверджують реальність здійснення господарської операції з передачі ТМЦ на загальну суму 113910633,83 грн. та списання кредиторської заборгованості, як такої, що не підлягає погашенню. Такі порушення, на думку відповідача, мали місце внаслідок безпідставного списання ТМЦ, як використані в неоподатковуваних операціях не в господарській діяльності та списання кредиторської заборгованості при проведені реорганізації шляхом виділу в 2022 році.
Відповідно до підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.
Згідно із підпунктом 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.
В силу вимог пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
За правилами пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій : постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.
До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.
Відповідно пункту 189.1 статті 189 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Разом з цим статтею 196 Податкового кодексу України визначено операції, що не є об`єктом оподаткування.
Так, положеннями підпункту 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 ПК України не є об`єктом оподаткування операції з реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення та перетворення) юридичних осіб.
При здійсненні спільної (сумісної діяльності) передача товарів (робіт, послуг) на окремий баланс платника податку, уповноваженого договором вести облік результатів такої спільної діяльності, вважається постачанням таких товарів (робіт, послуг).
Відповідно до пункту 198.7 статті 198 Податкового кодексу України сума від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника, що реорганізується шляхом: поділу, виділення, - підлягає перенесенню до складу податкового кредиту правонаступника пропорційно до отриманої частки майна згідно з розподільчим балансом у наступному періоді після підписання розподільчого балансу відповідно до законодавства.
Отже, відповідно підпункту 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 ПК України операції з реорганізації шляхом виділення юридичних осіб не є об`єктом оподаткування. Дані операції, виходячи із положень підпунктів 14.1.191, 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України не є ані постачанням товарів, ані продажем (реалізацією) товарів, відтак такі операції не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.
Оскільки операція з реорганізації ТОВ «Пейнт Трейд» шляхом виділу нової юридичної особи ТОВ «Фарба Опт» не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, висновки контролюючого органу про порушення позивачем пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України є необґрунтованими.
Так, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області до позивача застосовано штрафні санкції за не реєстрацію ТОВ «Пейнт Трейд» податкових накладних на виконання пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на суму вартості списаних в процедурі виділу ТМЦ, як таких що не використовуються за призначенням в господарській діяльності підприємства в розмірі 3400,00 грн.
Враховуючи висновок суду про протиправність нарахування контролюючим органом податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму списаних в процедурі виділу ТМЦ, як таких що не використовуються за призначенням в господарській діяльності, то і нарахування таких штрафних санкцій також є протиправним.
Надаючи оцінку матеріалам господарської справи №904/3967/22 про визнання банкрутом ТОВ «Фарба Опт», наданим представником відповідача, суд зазначає наступне.
Так, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2022 року відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Фарба Опт».
Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2023 року, зокрема припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарба ОПТ" , припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Пархоменко Тетяни Вікторівни, визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Фарба ОПТ" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців до 13.03.2024 року.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2023 року, зокрема затверджено звіт ліквідатора №01-32/35-06 від 14.06.2023 та ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарба ОПТ", ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фарба ОПТ".
В наданих матеріалах справи про банкрутство ТОВ «Фарба Опт» наявні звіти розпорядника майна ТОВ «Фарба Опт» про діяльність у справі про банкрутство: за період з 23.11.2022 року по 30.12.2022 року, складений 30.12.2022 року про вжиті заходи щодо пошуку майна боржника за цей період; за період січень 2023 року, складений 02.02.2023 року про вжиті заходи щодо пошуку майна боржника за цей період; за період з 23.11.2022 року по 23.02.2023 року, складений 23.02.2023 року про результати розшуку майна боржника та проведення аналізу фінансово-господарської діяльності станом на 23.02.2023 року; за період з 01.02.2023 року по 28.02.2023 року, складений 03.03.2023 року про вжиті заходи щодо пошуку майна боржника в лютому 2023 року.
Наявні звіти за результатами проведеного аналізу фінансової, господарської та інвестиційної діяльності, а також аналіз на предмет виявлення ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства ТОВ «Фарба Опт» складені станом на 23.02.2023 року та станом на 14.06.2023 року та в них вказано про збитковість господарської діяльності станом на 23.02.2023 року та на 14.06.2023 року, за даними бухгалтерського обліку боржника на його балансі не обліковується дебіторська заборгованість, зроблено висновок про скрутне фінансове становище.
Звіт ліквідатора про результати ліквідаційної процедури у справі про банкрутство складений станом на 14.06.2023 року містить інформацію про проведену роботу з розшуку майна боржника та в ньому зроблено висновок про неможливість погашення кредиторської заборгованості через відсутність такого майна.
В процедурі банкрутства було проведено інвентаризацію станом на 13.01.2023 року та на 14.06.2023 року, складено акти інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами, про результати інвентаризації наявних коштів, фінансових інвестицій, інвентаризаційні описи запасів, матеріальних цінностей, прийнятих на відповідальне зберігання, необороних активів.
Ліквідаційний баланс був складений ліквідатором станом на 14.06.2023 року та не містить показників, крім суми непогашеної кредиторської заборгованості.
Відповідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1-4 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
В даному випадку, реорганізація відбулась 22.09.2022 року, розподільчий баланс було затверджено та товарно-матеріальні цінності і зобов`язання було передано 20.09.2022 року, а всі складені у процедурі банкрутства документи щодо фінансового стану ТОВ «Фарба Опт» датовані та містять інформацію після 23.11.2022 року, значно пізніше ніж було передано активи і пасиви від позивача.
Надані матеріали господарської справи №904/3967/22 не містять інформації щодо предмету доказування у даній адміністративній справі, а жоден з наданих документів не відображає та не підтверджує обставини здійснення процедури виділу з ТОВ «Пейнт Трейд» новоствореного ТОВ «Фарба Опт», оскільки вони складались про процесі ліквідації, яка відбувалась пізніше, ніж факти на підставі яких відповідачем було зроблено висновки про порушення позивачем вимог чинного законодавства.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем за подання до суду позовної заяви у сумі 24 224,00 грн. за платіжною інструкцією №3379 від 01.09.2025 року.
Керуючись статтями 243, 245-247, 250, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейнт Трейд» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 24 224,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складено 19.12.2025 року.

Суддя С.І. Озерянська