Справа № 380/10188/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/10188/24 пров. № А/857/6808/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року (головуюча суддя: Братичак У.В., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 13.05.2024 звернувся в суд з адміністративним позовом до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, в якому просив:

визнати дії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати доплат за науковий ступінь та вчене звання з 01.03.2018 по 23.09.2020, з 28.02.2022 по 25.04.2022; з 01.03.2018 по день їх фактичної виплати;

зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахувати і виплатити позивачу компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати доплат за науковий ступінь та вчене звання з 01.03.2018 по 23.09.2020, з 28.02.2022 по 25.04.2022; з 01.03.2018 по день їх фактичної виплати - 27 квітня 2024 року відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44;

визнати протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням доплати за період із 01.01.2016 по 23.09.2020 індексації грошового забезпечення, доплати за науковий ступінь доктора наук за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25%, доплати за вчене звання доцента за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25% відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту», перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 23.09.2020, виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року;

зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням доплати за період із 01.01.2016 по 23.09.2020 індексації грошового забезпечення, доплати за науковий ступінь доктора наук за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25%, доплати за вчене звання доцента за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25% відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту», перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 23.09.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат та із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004;

визнати протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо не видання нового грошового атестату та довідки про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 (надбавок, доплат, підвищень) та премії (за 24 місяці військової служби перед звільненням) для обчислення пенсії відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (зі змінами) із зазначенням індексації грошового забезпечення доплати за науковий ступінь доктора наук за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25%, доплати за вчене звання доцента за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25% відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту», перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 23.09.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року;

зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного видати новий грошовий атестат та нову довідку про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 про розмір грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення, доплати за науковий ступінь доктора наук за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25%, доплати за вчене звання доцента за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25% відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту», перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 23.09.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, для подання її до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою скерування до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для здійснення перерахунку та виплати пенсії з 24.09.2020, направити їх до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою скерування до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для здійснення перерахунку та виплати пенсії з 24.09.2020;

стягнути з Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні - невиплату індексації грошового забезпечення за період із 01.01.2016, доплати за науковий ступінь доктора наук за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25%, доплати за вчене звання доцента за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25% відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту», перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 23.09.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року по день фактичної виплати заборгованості індексації грошового забезпечення 27.04.2024, перерахунку грошового забезпечення та вихідної допомоги при звільненні з військової служби, за період з 23.09.2020 по 19.07.2022, з урахуванням принципів справедливості та співмірності у розмірі 170000,00 грн (сто сімдесят тисяч), а за період з 20.07.2022 у сумі 173389,58 грн (сто сімдесят три тисячі триста вісімдесят дев`ять гривень 58 коп.), з урахуванням положень ст. 117 КЗпП України за 182 дні по 952,69 гривні в день, із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23 вересня 2020 року полковника ОСОБА_1 наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі НАСВ) № 226 (по стройовій частині) звільнено з військової служби, знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списків особового складу з 23.09.2020. Однак, під час проходження військової служби, а також при звільненні з позивачем не проведено повний розрахунок по грошову забезпеченню.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року позовну заяву задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, яка полягає у нездійсненні перерахунку і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, а також інших похідних видів грошового забезпечення, обчислених із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 та із урахуванням індексації грошового забезпечення, нарахованої на виконання судового рішення від 03.11.2022 у справі № 380/10690/22 за вересень 2020 року.

Зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, а також інших похідних видів грошового забезпечення, обчислених із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 та із урахуванням індексації грошового забезпечення, нарахованої на виконання судового рішення від 03.11.2022 у справі № 380/10690/22 за вересень 2020 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 та з урахуванням вже виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, відповідач покликається на те, що позивачу нараховано та виплачено грошову допомогу при звільненні, виходячи з розміру його місячного грошового забезпечення за останньою займаною посадою станом на дату його виключення зі списків особового складу Національної академії тобто у спосіб, що прямо передбачений чинним законодавством, а відтак правові підстави для перерахунку такої допомоги відсутні, як і для задоволення позовних вимог позивача в цій частині. Крім того, Національною академією ще не проведено виплати оспорюваних позивачем сум на виконання рішення суду у цій справі, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого нарахування вже порушені. Отже, вимога позивача щодо компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку № 44 при здійсненні виплати суми коштів згідно з рішенням суду є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.

Також з рішенням суду не погодився позивач, просить його скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

На обґрунтування апеляційних вимог, позивач покликається на те, що в основу відмови у задоволенні позовних вимог, як вбачається із рішення, суд дійшов тому, що справа № 380/12124/23 перебуває на розгляді у Верховному Суді, встановлення обставин в цій справі має значення для цієї справи, а тому позовні вимоги є передчасними. Звертаю увагу суду апеляційної інстанції на те, що суд першої інстанції оминув ту обставину, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 380/12124/23 набрало законної сили та підлягає виконанню. Окрім цього, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі № 380/12124/23 визнано не поважними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в заяві про поновлення строку апеляційного оскарження Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 10 червня 2024 року. Відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку апеляційного оскарження Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 10 червня 2024 року. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 380/12124/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання бездіяльності протиправною. Ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2024 року у справі № 380/12124/23 відкрито касаційне провадження за скаргою Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2024 у цій справі. Тобто, відкрито касаційне провадження щодо оскарження ухвали суду апеляційної інстанції на відмову у відкритті апеляційного провадження, а не по суті спору. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження через понад 8 місяців з часу прийняття рішення суду. А рішення суду, набрало законної сили ще 26 листопада 2024 року. Окрім цього, ні Верховний Суд, ні суд апеляційної інстанції не розглядав клопотань відповідача про зупинення виконання рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили. Відтак, оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 380/12124/23 набрало законної сили та підлягає виконанню, рішення судами про зупинення його виконання не приймалось, то суд першої інстанції помилково не врахував його при прийнятті рішення у цій справі.

Позивачем та відповідачем відзиву на апеляційні скарги не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , проходив військову службу у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Відповідно до наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по стройовій частині) від 23.09.2020 № 226 полковника ОСОБА_1 , професора кафедри морально-психологічного забезпечення діяльності військ Інституту морально-психологічного забезпечення діяльності військ Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, звільненого наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 25.08.2020 № 250 з військової служби в запас за підпунктом б за станом здоров`я пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з правом носіння військової форми одягу, визнано вважати таким, що 23.09.2020 справи та посаду здав.

Вказані вище обставини встановлені у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року у справі № 380/10690/22, яке набрало законної сили, а тому в силу вимог ч. 4 ст. 78 КАС України, не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

Окрім цього, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року у справі № 380/10690/22 визнано протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо нездійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 23 вересня 2020 року. Зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року з врахуванням січня 2008 року, як базового місяця для розрахунку із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 15.01.2004 № 44. Зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по вересень 2020 року з врахуванням березня 2018 року, як базового місяця для розрахунку із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з врахування виплачених сум. Визнано протиправними дії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо не нарахування та не виплати з 30.01.2020 по 23.09.2020 ОСОБА_1 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року. Зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 23.09.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року з врахуванням виплачених сум. Зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 23.09.2020, грошового забезпечення з 30.01.2020 по 23.09.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, з 01.01.2016 по день їх фактичної виплати - відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІП «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу на суму 2000 (дві тисячі) грн. 00коп.

Крім цього, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 380/12124/23 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано накази начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 272-АД від 25.05.2018 «Про виплату доплат за науковий ступінь та вчене звання військовослужбовцям Національної академії сухопутних військ» №185-АД від 24.03.2020 «Про виплату доплат за науковий ступінь та вчене звання військовослужбовцям Національної академії сухопутних військ» щодо встановлення та виплати ОСОБА_1 з 01.03.2018 по 23.09.2020 надбавки за науковий ступінь кандидата наук у розмірі 5 % від посадового окладу та за вчене звання доцента у розмірі 5% від посадового окладу. Визнано протиправними дії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо нездійснення перерахунку та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.03.2018 по 23.09.2020 з урахуванням надбавки за науковий ступінь кандидата наук у розмірі 15 % від посадового окладу та за вчене звання доцента у розмірі 25% від посадового окладу. Зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 з урахуванням надбавки за науковий ступінь кандидата наук у розмірі 15 % від посадового окладу та за вчене звання доцента у розмірі 25% від посадового окладу, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на користь ОСОБА_1 1000 (одну тисячу) гривень рівно витрат на професійну правничу допомогу.

На виконання судового рішення від 03.11.2022 у справі № 380/10690/22, відповідачем 26.12.2023 виплачену позивачу 80624,07 грн індексації грошового забезпечення та 42820,91 грн частини перерахованого грошового забезпечення, що підтверджується наданими позивачем виписками про зарахування на картку та не заперечується відповідачем.

Представник позивача, 12.04.2024 звернувся до відповідача зі заявою, у якій просив:

виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрат доходів у зв?язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 23.09.2020, грошового забезпечення з 30.01.2020 по 23.09.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, з 01.01.2016 по день їх фактичної виплати - відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44;

здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 з урахуванням надбавки за науковий ступінь кандидата наук у розмірі 15 % від посадового окладу та за вчене звання доцента у розмірі 25% від посадового окладу, з урахуванням раніше виплачених сум;

нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрат доходів у зв?язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 з урахуванням надбавки за науковий ступінь кандидата наук у розмірі 15 % від посадового окладу та за вчене звання доцента у розмірі 25% від посадового окладу, з 01.03.2018 по день їх фактичної виплати - відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-II «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2004 № 44;

розглянути можливість здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням доплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 23.09.2020, доплати за науковий ступінь доктора наук за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25%, доплати за вчене звання доцента за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25% відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту», перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 23.09.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, з врахуванням виплачених сум із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004;

забезпечити виготовлення та видачу ОСОБА_1 нового грошового атестату та нової довідки про розмір грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням з військової служби (індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 23.09.2020, доплати за науковий ступінь доктора наук за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25%, доплати за вчене звання доцента за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25% відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту», перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 23.09.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року) для подання її до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою скерування до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для здійснення перерахунку та виплати пенсії з 24.09.2020.

Однак, у відповідь на вищевказане звернення, відповідач листом від 24.04.2024 повідомив позивача про те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року у справі № 380/10690/22 в частині виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрат доходів у зв?язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 23.09.2020, грошового забезпечення з 30.01.2020 по 23.09.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, з 01.01.2016 по день їх фактичної виплати - відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 буде виконано в добровільному порядку після задоволення поданої академією заявки до розпорядника коштів вищого рівня на виділення грошових коштів, необхідних на виконання судового рішення. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 380/12124/23 також буде виконано після виділення відповідних коштів. У іншій частині вимог заяви позивачу відмовлено, у зв`язку з відсутні правових підстав на задоволення таких.

В подальшому, 27.04.2024 на виконання судового рішення від 03.11.2022 у справі № 380/10690/22, відповідачем виплачену позивачу компенсацію втрат доходів у зв?язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 23.09.2020, грошового забезпечення з 30.01.2020 по 23.09.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, з 01.01.2016 по день їх фактичної виплати, у розмірі 78860,86 грн, що також підтверджується наданою позивачем випискою про зарахування на картку та не заперечується відповідачем.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, викладеною у листі від 24.04.2024 позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно не здійснив перерахунок і виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, а також інших похідних видів грошового забезпечення, обчислених із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 та із урахуванням індексації грошового забезпечення, нарахованої на виконання судового рішення від 03.11.2022 у справі № 380/10690/22 за вересень 2020 року та зобов`язав Національну академію здійснити відповідні дії. Однак, основну суму доходу на виконання судового рішення від 25 жовтня 2023 року у справі № 380/12124/23 (доплати за науковий ступінь та вчене звання з 01.03.2018 по 23.09.2020, та з 28.02.2022 по 25.04.2022) на час подання позову відповідач ще не виплатив, оскільки щодо цього доходу існує спір, а сама справа № 380/12124/23 перебуває на розгляді у Верховному Суді. Отже, на момент вирішення цієї справи з позивачем ще не здійсненого повного розрахунку при звільненні, а відтак є неможливим установлення розміру усіх належних звільненому працівникові сум, що є необхідним для пропорційного розрахунку розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII).

Згідно з частиною першою - третьою статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

За приписами частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 704 від 30.08.2017.

Відповідно до пункту 10 Постанови № 704 ця постанова набрала чинності з 01.03.2018.

Постановою № 704, зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 Постанови № 704 у редакції, чинній на момент прийняття постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Водночас у пункті 1 приміток Додатку 1 до Постанови № 704 закріплено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

У примітці Додатку 14 Постанови №704 визначено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

З 24.02.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), якою пункт 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Як зазначалося вище, Постановою № 704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

На момент набрання чинності Постановою № 704 (01.03.2018) пункт 4 вже був викладений в редакції змін, викладених згідно з пунктом 6 Постанови № 103, відповідно передбачав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.

Водночас текст примітки, зокрема, додатків 1, 14 до Постанови № 704 - у зв`язку з прийняттям Постанови № 103 - не змінився, відповідно виникла неузгодженість тексту примітки з положеннями пункту 4 Постанови №704 в редакції, викладеній згідно з пунктом 6 Постанови № 103.

Кабінет Міністрів України постановою від 28.10.2020 № 1038 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2006 року № 1644 і від 30 серпня 2017 р. № 704» виправив цю неузгодженість, виклавши, зокрема, примітку до додатку 1 до Постанови № 704 в новій редакції: « 1. Посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704. У разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень». В аналогічній редакції викладена також і примітка додатку 14 до Постанови № 704.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103, яким були внесені зміни до пункту 4 Постанови № 704.

Відтак з дати ухвалення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 відновилася первинна редакція пункту 4 Постанови № 704, тобто та, яка була до внесення змін згідно з пунктом 6 Постанови № 103. Текст примітки до додатку 1 до Постанови № 704 в цьому контексті суттєвого значення вже не має, адже акцентується головним чином на тексті пункту 4 Постанови № 704, а надто на розмірі розрахункової величини - прожитковому мінімумі для працездатних осіб.

Іншими словами, позивач, апелюючи до дати ухвалення судового рішення 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18, доводить, що з цієї дати його посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу має визначатися - за правилами пункту 4 Постанови № 704 - шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (у випадку з позивачем - на 01 січня 2020 року відповідно), а не «на 01 січня 2018 року» (протягом спірного періоду, як було чи могло б бути згідно з пунктом 6 Постанови №103, якби не судове рішення у справі № 826/6453/18) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704.

Застосування згаданих нормативних актів вже було предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема, у постанові від 02 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21, у якій написано, з-поміж іншого, таке: «на думку колегії суддів зазначення у пункті 4 Постанови № 704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб) як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ.

Разом з цим, пунктом 8 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.

У свою чергу, Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 року на 2020 рік, не містять.

Тобто, положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року до 01 січня 2020 року - набрання чинності Законом № 294-IX не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.

Судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що у спірному періоді позивачу грошове забезпечення виплачувалося з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які розраховані згідно з Постановою № 704, виходячи з розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2018, що також підтверджено ним у відзиві на позовну заяву.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб з 1 січня 2018 року 1762 гривні.

Натомість статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2102 грн.

Як встановлено судом, Львівський окружний адміністративний суд у рішенні від 03 листопада 2022 року у справі № 380/10690/22, яке набрало законної сили, керуючись висновками Верховного Суду, дійшов висновку, що починаючи з 29.01.2020, відповідач неправомірно застосовував при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням позивача таку розрахункову величину як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а не станом на 01.01.2020.

Таким чином, Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного зобов`язано провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 23.09.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року з врахуванням виплачених сум.

Відповідно до статті 15 Закону № 2011-ХІІ, в редакції, чинній на дату звільнення позивача з військової служби було встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до п. 5 розділу XXXII Порядку № 260 одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються:

звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою;

які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних командирів (начальників) та тим, які до дня звільнення з військової служби були звільнені від посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою на день звільнення з військової служби з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення;

яких відсторонено від посад відповідно до Кримінального процесуального кодексу України або яких відсторонено від виконання службових повноважень у зв`язку зі складанням щодо них протоколу про адміністративне корупційне правопорушення, - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород), на які мали право військовослужбовці за останньою займаною посадою на день відсторонення від посад (відсторонення від виконання службових повноважень) з урахуванням зміни вислуги років і норм грошового забезпечення.

Військовослужбовцям льотно-підйомного складу, які звільнені з льотної роботи на підставі постанови військово-лікарської комісії та які у зв`язку з цим звільняються з військової служби, для обчислення одноразової грошової допомоги включаються щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) в розмірах, встановлених для цієї категорії військовослужбовців.

Військовослужбовцям, які після прибуття для подальшого проходження військової служби до Збройних Сил України з державних органів, установ, організацій зараховані у розпорядження та звільняються зі служби, розмір одноразової грошової допомоги в разі звільнення з військової служби обчислюється виходячи з окладів за посадами, які вони обіймали в цих органах, установах, організаціях, та інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій.

Таким чином, з урахуванням вище викладеного, розмір одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 15 Закону № 2011-ХІІ обчислюється, виходячи з місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення з військової служби, за останньою штатною посадою, яку він займав перед звільненням.

Отже, при здійсненні перерахунку і виплати грошового забезпечення позивача за період з 30.01.2020 по 23.09.2020 на виконання судового рішення від 03 листопада 2022 року у справі № 380/10690/22, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, відповідач зобов`язаний був також перерахувати розмір виплаченої позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні.

Крім цього, суд звертає увагу, що на виконання судового рішення від 03 листопада 2022 року у справі № 380/10690/22 позивачеві здійснено перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по вересень 2020 року.

Верховний Суд в постанові від 26.01.2022 у справі № 520/8887/2020 сформував правовий висновок, згідно з яким індексація є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні.

Відтак, перерахунок розміру виплаченої позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні повинен був бути здійснений також із урахуванням індексації грошового забезпечення, на яку позивач мав право на момент звільнення з військової служби та яку отримав лише після виконання судового рішення від 03 листопада 2022 року у справі № 380/10690/22.

Враховуючи вищенаведене, з метою належного захисту права позивача в цій частині, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, про необхідність визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у нездійсненні перерахунку і виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, а також інших похідних видів грошового забезпечення, обчислених із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 та із урахуванням індексації грошового забезпечення, нарахованої на виконання судового рішення від 03.11.2022 у справі № 380/10690/22 за вересень 2020 року та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, а також інших похідних видів грошового забезпечення, обчислених із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 та із урахуванням індексації грошового забезпечення, нарахованої на виконання судового рішення від 03.11.2022 у справі № 380/10690/22 за вересень 2020 року.

Щодо компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 (у редакції, чинній станом на момент спірних правовідносин), грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Пункти 4 та 5 Порядку № 44 визначають, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що нарахування та виплата одноразової грошової допомоги при звільненні повинна відбуватися із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з урахуванням доплати за період із 01.01.2016 по 23.09.2020 індексації грошового забезпечення, перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 23.09.2020, суд звертає увагу, що розмір одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 15 Закону № 2011-ХІІ обчислюється, виходячи з місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення з військової служби, за останньою штатною посадою, яку він займав перед звільненням.

Відтак, формулюючи таким чином свої позовні вимоги, позивач фактично має намір включити до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, яка йому належала у вересні 2020 року, суму індексації та грошового забезпечення, яке йому нараховано за весь період з 01.01.2016 по 23.09.2020 та з 30.01.2020 по 23.09.2020, що не передбачено жодним нормативно-правовим актом, тому такі позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з урахуванням доплати за науковий ступінь доктора наук за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25%, доплати за вчене звання доцента за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25% відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту», зобов`язання Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного видати новий грошовий атестат та нову довідку про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 про розмір грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення, доплати за науковий ступінь доктора наук за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25%, доплати за вчене звання доцента за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25% відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту», перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 23.09.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що право позивача на отримання вищевказаних доплат у розмірі 25% встановлене у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 380/12124/23.

Водночас, як слідує з наданих позивачем виписок по рахунку, а також листа відповідача від 24.04.2024, судове рішення у справі № 380/12124/23 на даний час ще не виконано відповідачем та відповідні доплати ще не нараховані і не виплачені ОСОБА_1 .

Крім того, як встановлено судом з відомостей ЄДРСР, ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2024 року у справі № 380/12124/23 відкрито касаційне провадження за скаргою Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Таким чином, станом на дату розгляду даної справи, у справі № 380/12124/23 між сторонами ще триває спір.

При цьому слід зазначити, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Тому, оскільки доплата за науковий ступінь доктора наук за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25%, доплата за вчене звання доцента за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25% відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту» на виконання судового рішення від 25 жовтня 2023 року у справі № 380/12124/23 ще не були нараховані і виплачені позивачу, а сама справа № 380/12124/23 перебуває на розгляді у Верховному Суді, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач, виконавши судове рішення, не здійснить позивачу перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням вказаних доплат, а також не видасть новий грошовий атестат та нову довідку про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 про розмір грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням з військової служби.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з якими погоджується суд апеляційної інстанції, що позовні вимоги в цій частині є передчасними та задоволенню не підлягають, адже спір в цій частині фактично не існує.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахувати і виплатити позивачу компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати доплат за науковий ступінь та вчене звання з 01.03.2018 по 23.09.2020, та з 28.02.2022 по 25.04.2022 з 01.03.2018 по день їх фактичної виплати - 27 квітня 2024 року відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі Порядок № 159).

Статтею 1 Закону № 2050-ІІІ визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтею 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: - пенсії; - соціальні виплати; - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Пункти 1, 2 Порядку № 159 відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Відповідно до норм статей 3, 4 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Системний аналіз даних положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі №140/1547/19.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, що основну суму доходу на виконання судового рішення від 25 жовтня 2023 року у справі № 380/12124/23 (доплати за науковий ступінь та вчене звання з 01.03.2018 по 23.09.2020, та з 28.02.2022 по 25.04.2022) на час подання позову відповідач не виплатив, оскільки щодо цього доходу існує спір, а сама справа № 380/12124/23 перебуває на розгляді у Верховному Суді.

Крім того, листом від 24.04.2024 відповідач повідомив позивача про те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 380/12124/23 буде виконано після задоволення поданої академією заявки до розпорядника коштів вищого рівня на виділення грошових коштів, необхідних на виконання судового рішення.

При цьому, дата 27.04.2024, на яку посилається позивач, є датою виплати позивачу компенсації втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 23.09.2020, грошового забезпечення з 30.01.2020 по 23.09.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, з 01.01.2016 по день їх фактичної виплати, у розмірі 78860,86 грн на виконання судового рішення від 03.11.2022 у справі № 380/10690/22, що також підтверджується наданою позивачем випискою про зарахування на картку та підтверджується відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи те, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, а заборгованість на виконання судового рішення у справі № 380/12124/23, як вище встановлено судом, позивачу не виплачена, суд вважає, що вимоги позивача про виплату компенсації втрати частини доходів, через порушення строку виплати грошового забезпечення, також є передчасними.

Більше того, суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 380/12124/23 щодо перерахунку грошового забезпечення за період з 28.02.2022 по 25.04.2022, суд встановив, що надбавка за науковий ступінь та вчене звання не встановлювалася позивачу взагалі. ОСОБА_1 не оскаржував наказів про встановлення чи не встановлення надбавок за цей період. Тому у задоволенні вимог у цій частині позивачу правомірно відмовлено судом першої інстанції.

Вказані вище висновки суду є підставою для відмови в задоволенні позову в частині позовних вимог про виплату компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Щодо позовних вимог про стягнення з Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на користь ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні - невиплату індексації грошового забезпечення за період із 01.01.2016, доплати за науковий ступінь доктора наук за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25%, доплати за вчене звання доцента за період з 01.03.2018 по 23.09.2020 у розмірі 25% відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту», перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 23.09.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року по день фактичної виплати заборгованості індексації грошового забезпечення 27.04.2024, перерахунку грошового забезпечення та вихідної допомоги при звільненні з військової служби, за період з 23.09.2020 по 19.07.2022, з урахуванням принципів справедливості та співмірності у розмірі 170000,00 грн. (сто сімдесят тисяч), а за період з 20.07.2022 у сумі 173389,58 грн (сто сімдесят три тисячі триста вісімдесят дев`ять гривень 58 коп.), з урахуванням положень ст.117 КЗпП України за 182 дні по 952,69 гривні в день, із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, згідно з частиною другою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Абзацом третім пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10 грудня 2008 року (далі Положення) передбачено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Аналіз викладених правових норм дає підстави дійти висновку, що звільнений з військової служби військовослужбовець на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечений матеріальним і грошовим забезпеченням. Тобто, у випадку звільнення військовослужбовця з військової служби з ним має бути проведено повний розрахунок за всіма видами належного йому на день звільнення продовольчого, речового та грошового забезпечення.

За змістом частини 1 статті 47 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно з ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352-ІХ від 01.07.2022 (далі - Закон № 2352-ІХ), який набрав чинності 19.07.2022, внесені зміни у статтю 117 КЗпП. Стаття 117 КЗпП (в редакції Закону № 2352-ІХ) передбачає, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Отож спірний період стягнення середнього заробітку охоплюється періодом до набрання чинності Законом № 2352-ІХ (19 липня 2022 року) і після цього.

Період до 18 липня 2022 року регулюється редакцією статті 117 КЗпП України, до внесення у неї змін Законом № 2352-ІХ, тобто без обмеження строком виплати у шість місяців.

При цьому, норми статті 117 КЗпП України у редакції, яка діяла до 19 липня 2022 року із урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 761/9584/15-ц, які безпосередньо стосуються норм статті 117 КЗпП України у редакції, яка діяла до 19 липня 2022 року, а на їхнє виконання підлягає встановленню, зокрема: розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні; загальний розмір належних позивачу при звільненні виплат; частка коштів, яка була виплачена позивачу при звільненні у порівнянні з загальним розміром належних позивачу при звільненні виплат; частка коштів, яка не була виплачена позивачу при звільненні у порівнянні з загальним розміром належних позивачу при звільненні виплат. А також належить ураховувати приписи чинної редакції статті 117 КЗпП України щодо періоду з 19 липня 2022 року, яким законодавець обмежив виплату шістьма місяцями, проте без застосування принципу співмірності цієї суми щодо коштів, які роботодавець невчасно сплатив працівнику.

Такий підхід узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом, зокрема, у постановах від 15 лютого 2024 року в справі № 420/11416/23, від 10 квітня 2024 року в справі № 360/380/23, від 30 квітня 2024 року в справі № 560/6962/23, від 23 травня 2024 року в справі № 580/9003/23 та багато інших.

Відповідне питання було предметом розгляду Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (постанова від 06 грудня 2024 року в справі № 440/6856/22) і сформований висновок є застосовним до спірних правовідносин.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову від 30 листопада 2020 року в справі № 480/3105/19, у якій сформував наступний правовий висновок.

Синтаксичний розбір текстуального змісту статті 117 Кодексу законів про працю України дає підстави суду зробити висновки про те, що відповідальність у розмірі середнього заробітку застосовується лише в разі невиплати всіх належних працівникові сум (заробітної плати, компенсацій тощо). Такий правовий висновок прямо випливає із цієї норми.

Аналіз такого правового врегулювання дає змогу суду зробити правовий висновок, який непрямо випливає з приписів частини першої статті 117 Кодексу законів про працю України про те, що в разі виплати частини (не всіх) належних звільненому працівникові сум зменшується відповідно розмір відповідальності. І цей розмір відповідальності повинен бути пропорційним розміру невиплачених сум з урахуванням того, що всі належні при звільненні суми становлять сто відсотків, стільки ж відсотків становить розмір середнього заробітку.

Таким чином, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 листопада 2020 року в справі № 480/3105/19 дійшов висновку, що залежно від розміру невиплачених належних звільненому працівникові сум пропорційно належить виплаті розмір середнього заробітку, однак за весь час їх затримки по день фактичного розрахунку.

Водночас, необхідно звернути увагу, що у цій справі суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач протиправно не здійснив перерахунок і виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, а також інших похідних видів грошового забезпечення, обчислених із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 та із урахуванням індексації грошового забезпечення, нарахованої на виконання судового рішення від 03.11.2022 у справі №380/10690/22 за вересень 2020 року та зобов`язав Національну академію здійснити відповідні дії.

Окрім цього, судом апеляційної інстанції встановлено, що основну суму доходу на виконання судового рішення від 25 жовтня 2023 року у справі № 380/12124/23 (доплати за науковий ступінь та вчене звання з 01.03.2018 по 23.09.2020, та з 28.02.2022 по 25.04.2022) на час подання позову відповідач ще не виплатив, оскільки щодо цього доходу існує спір, а сама справа № 380/12124/23 перебуває на розгляді у Верховному Суді.

Беручи до уваги вказану обставину, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що на момент вирішення цієї справи з ОСОБА_1 ще не здійсненого повного розрахунку при звільненні, а відтак є неможливим установлення розміру усіх належних звільненому працівникові сум, що є необхідним для пропорційного розрахунку розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

З огляду на правову позицію Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду, викладену у постанові від 30 листопада 2020 року в справі № 480/3105/19, встановлення цих обставин має важливе значення для правильного вирішення цієї справи по суті.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення на користь позивача з відповідача середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні, до проведення повного та остаточного розрахунку з ним по грошовому забезпеченню.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні після проведення з ним остаточного розрахунку та чіткого визначення суми індексації, яка йому належала при звільненні.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Отже, за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не бачив необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Таким чином, апеляційні скарги не спростовують правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційні скарги ОСОБА_1 та Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року у справі № 380/10188/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді С. М. Кузьмич
В. В. Ніколін