Справа № 160/11520/25
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 160/11520/25

адміністративне провадження № К/990/41699/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Блажівська Н. Є., Шишова О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 160/11520/25

за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Другого Правобережного відділу Державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - Акціонерне товариство "Дніпроважмаш" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: С. В. Чабаненко, С. В. Сафронова, С. В. Білак) від 02 жовтня 2025 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. 22 квітня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 21 квітня 2025 року через систему Електронний суд позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в особі представника Кулик Євгенії Михайлівни до Другого Правобережного відділу Державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - Акціонерне товариство Дніпроважмаш, в якій представник позивача просить суд:

- визнати протиправними дії Другого Правобережного відділу Державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що полягають в реалізації майна АТ Дніпроважмаш, яке перебуває у податковій заставі згідно актів опису майна від 27 жовтня 2017 року № 14/00168076, від 02 листопада 2017 року № 15/00168076, від 07 грудня 2017 року № 25/00168076, від 12 лютого 2018 року № 1/00168076, від 19 лютого 2018 року № 2/00168076, від 30 серпня 2018 року № б/н, від 02 вересня 2020 року № 127, від 23 січня 2023 року № 1483, від 29 березня 2023 року № 1588, від 26 червня 2023 року № 1811, від 26 червня 2023 року № 1810, від 26 червня 2023 року № 1809, від 26 червня 2023 року № 1808 без попереднього отримання згоди контролюючого органу на реалізацію майна, що перебуває у податковій заставі;

- зобов`язати Другий Правобережний відділ Державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) утриматись від вчинення дій що полягають в реалізації майна АТ Дніпроважмаш, яке перебуває у податковій заставі згідно актів опису майна від 27 жовтня 2017 року № 14/00168076, від 02 листопада 2017 року № 15/00168076, від 07 грудня 2017 року № 25/00168076, від 12 лютого 2018 року № 1/00168076, від 19 лютого 2018 року № 2/00168076, від 30 серпня 2018 року № б/н, від 02 вересня 2020 року № 127, від 23 січня 2023 року № 1483, від 29 березня 2023 року № 1588, від 26 червня 2023 року № 1811, від 26 червня 2023 року № 1810, від 26 червня 2023 року № 1809, від 26 червня 2023 року № 1808 без попереднього отримання згоди контролюючого органу на реалізацію майна, що перебуває у податковій заставі.

2. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року, яке прийняте за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у задоволенні позову відмовлено.

3. Копія рішення суду першої інстанції доставлена в Електронний кабінет ГУ ДПС 18 червня 2025 року о 00:10 год., про що складено довідку про доставку електронного листа.

4. Не погодившись із прийнятим судовим рішенням суду першої інстанції, позивач 23 червня 2025 року звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, яку було подано засобами поштового зв`язку.

5. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2025 року апеляційну скаргу позивача залишено без руху та надано десятиденний строк, який обліковується з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, шляхом подання до суду документу про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

6. Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було доставлено до електронного кабінету ГУ ДПС 15 липня 2025 року о 18:35 год., про що складено довідку про доставку електронного листа.

7. 28 липня 2025 року через систему «Електронний суд» до суду апеляційної інстанції надійшла заява, у якій скаржник просить відстрочити ГУ ДПС сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

8. Також, 08 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» до суду апеляційної інстанції надійшла заява про усунення недоліків, у якій ГУ ДПС просить поновити контролюючому органу строку на усунення недоліків встановленою ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2025 року, долучити до матеріалів справи платіжну інструкцію № 2143 від 07 серпня 2025 року та відкрити апеляційне провадження.

9. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДПС про подовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року по справі № 160/11520/25 - повернуто заявнику.

10. Ухвала мотивована тим, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Зазначено, що 08 серпня 2025 року (після закінчення встановленого судом строку на усунення недоліків апеляційної скарги) ГУ ДПС у Дніпропетровській області подало до суду клопотання про долучення доказів сплати судового збору.

Враховуючи, що особою, яка звернулася з апеляційною скаргою, у строк визначений судом, не подано документ про сплату судового збору, колегія суддів суду апеляційної інстанції прийшла до висновку, що недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк, не усунуто.

11. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги було доставлено до електронного кабінету ГУ ДПС 19 серпня 2025 року о 18:41 год., про що складено довідку про доставку електронного листа.

12. Надалі, 21 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» позивачем повторно подано апеляційну скаргу, у якому, зокрема, просить визнати поважними причини строку на апеляційне оскарження та поновити його.

12.1 На обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначає, що вперше ним подавалась апеляційна скарга в строки, передбачені статтею 295 КАС України, яка у зв`язку з недоплатою судового збору, була повернута заявнику. Апелянт посилається на те, що несвоєчасна сплата судового збору, що стало підставою для повернення апеляційної скарги, відбулася з причин, які не залежали від скаржника і, які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що утруднило можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції та не могли бути усунуті.

13. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року у задоволенні клопотання ГУ ДПС у Дніпропетровській області про поновлення строку апеляційного оскарження відмовлено.

Апеляційну скаргу ГУ ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року по справі №160/11520/25 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищезазначених недоліків, шляхом надання до суду заяву про поновлення строку, в якій вказати інші поважні підстави для поновлення строку.

14. Суд апеляційної інстанції, вирішуючи заяву про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою враховував, що скаржником сплачено судовий збір лише 07 серпня 2025 року та жодних доказів того, що апелянтом вчинялись активні дії, спрямовані на сплату судового збору, після отримання копії оскаржуваного судового рішення (12 червня 2025 року), скаржником не надано.

Крім того, суд апеляційної інстанції при вирішенні питання щодо поновлення строку звернення з апеляційною скаргою враховував, що ухвала суду апеляційної інстанції від 18 серпня 2025 року про повернення апеляційної скарги відповідачем не оскаржена.

Жодних доказів, які вплинули на обов`язок своєчасної сплати судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі за подання апеляційної скарги, скаржник суду не надав. Зазначене клопотання обґрунтоване правом на апеляційне оскарження, за відсутності доказів неможливості своєчасного вчинення процесуальної дії (звернення до суду у строки, встановлені статтею 295 КАС України).

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, суд апеляційної інстанції зазначає, що апеляційну скаргу подано з пропуском встановленого частиною першою статті 295 КАС України строку та поважні причини пропуску зазначеного строку скаржником не наведено.

15. Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було доставлено до електронного кабінету ГУ ДПС 26 серпня 2025 року о 22:36 год., про що складено довідку про доставку електронного листа.

16. 08 вересня 2025 року до суду надійшла заява ГУ ДПС у Дніпропетровській області про усунення недоліків позовної заяви, в якій контролюючий орган просить поновити строк апеляційного оскарження.

16.1 В обґрунтування підстав для поновлення строку звернення з апеляційною скаргою скаржник зазначає, що з первинною апеляційною скаргою він звернувся до суду в межах строку, визначеного частиною першою статті 295 КАС України, та у зв`язку з відсутністю бюджетних коштів не мав можливості вчасно сплати судовий збір.

17. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року у задоволенні клопотання ГУ ДПС у Дніпропетровській області про поновлення строку апеляційного оскарження відмовлено.

Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року по справі № 160/11520/25.

18. Не погодившись із вказаною ухвалою суд апеляційної інстанції, від ГУ ДПС через систему «Електронний суд» 13 жовтня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права просило скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

19. Після усунень недоліків касаційної скарги, ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.

20. Через систему «Електронний суд» 01 грудня 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому, відповідач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

21. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у порядку письмового провадження.

IІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

22. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції керувався пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України, та врахував, що ухвалою Верховного суду від 24 вересня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року про повернення апеляційної скарги у справі № 160/11520/25.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважав неспроможними доводи заявника щодо неможливості своєчасної сплати судового збору через введення воєнного стану на території та відсутністю фінансування, оскільки жодних доказів, яким чином введення воєнного стану вплинуло на обов`язок своєчасної сплати судового збору за подання апеляційної скарги, скаржник суду не надав. Зазначене клопотання обґрунтоване лише введенням воєнного стану в України, заявник посилається лише на загальні підстави неможливості усунути недоліки апеляційної скарги у відведений час, та не надає докази неможливості вчинення процесуальної дії та необхідність більшого часу.

Також зазначив, що труднощі в організації своєчасного виконання обов`язків представників суб`єкта владних повноважень не є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вказала, що відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

23. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.

24. На обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначає, що апеляційним судом безпідставно не враховано поважність обставин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Наголошує на тому, що первинна апеляційна скарга була подана із дотриманням строку на апеляційне оскарження, встановленого статтею 295 КАС України, а також зазначає, що позивач не зловживав своїми процесуальними правами та не допустив необ`єктивного зволікання із поданням апеляційної скарги, використавши своє право на повторне звернення до апеляційного суду у максимально короткий термін разом з платіжною інструкцією.

IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.

26. Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги передбачені у статті 296 КАС України, пунктом 1 частини п`ятої якої передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

27. Так, частиною першою статті 295 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

28. Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

29. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС України).

30. Пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

31. Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки (частина друга статті 299 КАС України).

32. Таким чином, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після закінчення строків, установлених статтею 295 КАС України, та якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

33. Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

34. Наведеною процесуальною нормою окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

35. Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

36. При цьому норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин у справі.

37. Отже, процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку, зокрема на апеляційне оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

38. На думку колегії суддів, сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

39. Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року (справа № 280/4682/19), від 18 червня 2020 року (справа № 400/524/19), від 17 червня 2020 року (справа № 280/4951/19) тощо.

40. Верховний Суд у постанові від 24 липня 2023 року у справі № 200/3692/21 зробив висновок, що процесуальний строк, зокрема строк на апеляційне оскарження в разі повторного подання апеляційної скарги, може бути поновлено у разі дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулось у межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або впродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржник продемонстрував добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження і вжив усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції та не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

41. З матеріалів справи слідує, що повернення вперше поданої апеляційної скарги було зумовлене тим, що податковий орган надав докази сплати судового збору не у встановлений судом апеляційної інстанції строк.

42. Як убачається з матеріалів справи, вперше відповідач оскаржив в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в межах строку, визначеного статтею 295 КАС України. Копія ухвали про повернення апеляційної скарги від 18 серпня 2025 року була доставлена до електронного кабінету ГУ ДПС 19 серпня 2025 року о 18:41 год. (уважається врученою 20 серпня 2025 року - наступний робочий день), а вже 21 серпня 2025 року скаржник повторно направив апеляційну скаргу разом з платіжною інструкцією № 2143 від 07 серпня 2025 року про сплату судового збору.

43. Усталеною є позиція Верховного Суду, що недопущення тривалого зволікання із поданням другої апеляційної скарги та усунення недоліку, який слугував підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, є свідченням того, що апелянт не допустив невиправданої бездіяльності чи зловживання процесуальними правами та обов`язками. За таких обставин наявні підстави для поновлення такому учаснику справи строку на апеляційне оскарження, оскільки в такому випадку перегляд судового рішення суду першої інстанції не порушить принципу res judicata.

44. Недоліки вперше поданої апеляційної скарги було усунуто ГУ ДПС у стислі строки після повернення вперше поданої апеляційної скарги.

45. Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд мав враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.

46. Ураховуючи повторне подання позивачем апеляційної скарги у стислі строки після отримання ухвали про повернення вперше поданої апеляційної скарги, усунення виявлених недоліків апеляційної скарги, добросовісну процесуальну поведінку відповідача, а також ураховуючи обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з додержанням принципу розумності та пропорційності, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій конкретній справі не можна вважати таким, що прийнятий із додержанням балансу між метою забезпеченням належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на апеляційне оскарження судового рішення.

47. Указані обставини та докази у їх сукупності свідчать, що в цьому випадку в діях апелянта не вбачається ознак невиправданої бездіяльності чи зловживання процесуальними правами та обов`язками.

48. У зв`язку з викладеним, колегія суддів уважає, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження підлягає скасуванню, оскільки судом порушено норми процесуального права, а також принцип рівності сторін, допущено надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.

49. Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

50. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

51. Ураховуючи, що порушення норм процесуального права допущено судом апеляційної інстанції, справа підлягає направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 345, 353, 355, 356 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року скасувати, а справу № 160/11520/25 направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді Н. В. Блажівська

О. О. Шишов