Справа № 460/2619/24
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/2619/24 пров. № А/857/9692/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Довгої О.І.,

Запотічного І. І.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Рівненської митниці на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року (головуючий суддя Дорошенко Н.О.) ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в м. Рівне у справі №460/2619/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Сорс» до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В :

11.03.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі Сорс» (далі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Рівненської митниці, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA204060/2023/000039/2 від 21.12.2023.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару. Правильність визначення митної вартості позивачем відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Рівненська митниця подала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року та в позові відмовити повністю. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що подані позивачем до митного оформлення товару документи містили розбіжності та митний орган володів інформацією щодо іншого цінового рівня товарів. Вказане було безумовною підставою для витребування у декларанта додаткових документів, які не надані у повному обсязі. Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Зазначає, що митну вартість імпортованих товарів було визначено на підставі раніше визначеної митницею митної вартості. Тому вважає, що оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів прийняте митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що 04.08.2022 між китайською фірмою «KOTO INDUSTRY LLC» (як Продавцем) та ТОВ «Енерджі Сорс» як Покупцем, було укладено зовнішньоекономічний договір №08-2022/11 (далі Договір).

В розділі «Предмет договору» зазначено, що Продавець продає, а Покупець купує товари «KOTO INDUSTRY LLC», надалі Товари, перераховані в інвойсах, що являються невід`ємною частиною даного договору. Ціна на обладнання приймається на умовах FOB (free on board), EXW (ex works) чи FCA (free carrier) та включає в себе вартість експортної упаковки, маркування та відвантаження. Загальна сума договору це сума інвойсів, що являються невід`ємною частиною даного Договору. Оплата обладнання здійснюється в доларах США в формі відтермінування платежу протягом 180 днів з фактичного отримання обладнання Покупцем.

Поставка товарів здійснюється протягом 8 (восьми) тижнів після отриманих замовлень. Строк поставки починається від складання товаросупровідних документів. Відправником товару може бути третя сторона, вказана в товаросупровідних документах.

В рамках даного Договору Продавцем було поставлено Покупцеві товар: «Електрогенератори побутові, змінного струму з поршневим двигуном внутрішнього згорання із запалюванням від стиснення (дизельні), потужністю не більш як 7,5 кВ*А» за ціною договору за 93187,20 дол. США.

Перевізником ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» доставлено товар на митну територію України, транспортні витрати оплачені згідно приписів контракту у встановлені контрактом терміни, платіжне доручення про їх сплату надано митному органу при митному оформленні.

20.12.2023 декларантом ТОВ «ЕНЕРДЖІ СОРС» до Рівненської митниці була подана митна декларація №23UA30U9 на товари: «Електрогенератори побутові, змінного струму з поршневим двигуном внутрішнього згорання із запалюванням від стиснення (дизельні), потужністю не більш як 7,5 кВ*А» придбані за ціною договору за 93187,20 дол. США.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом позивача були подані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, визначені статтею 53 Митного кодексу України: зовнішньо-економічний контракт №08-2022/1 від 04.08.2022; специфікацію до контракту №08-2022/1 від 04.08.2022, митну декларацію країни відправлення №03740026 від 21.10.2023, комерційний інвойс №UA2010-1 від 20.10.2023 до контракту №08-2022/1 від 04.08.2022, проформу-інвойс №№UA2010-1 від 20.10.2023 до контракту №08-2022/1 від 04.08.2022, комерційний інвойс №ITCX230919-UKR, коносаменти (Bill of landing) №273635271 та №HISF, пакувальний лист №UA2010-1 від 20.10.2023, договір про організацію перевезення вантажів автотранспортом №02/01/2023/TD від 02.10.2023 та договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та внутрішньому сполученні №08/12/2023/VS, лист про формування ціни №7 від 27.09.2023, експортні митні декларації типу Т1 №MRN23PL322010NS6CAM01 тощо.

У процесі здійснення процедури митного контролю та оформлення 20.12.2023 посадовою особою Рівненської митниці направлено повідомленням №551870, в якому вказано на виявлення окремих розбіжностей та неточностей і запропоновано декларанту надати висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; виписку із бухгалтерської документації продавця про формування ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; банківські платіжні документи щодо виконання п.4.1.3 Договору про транспортно-експедиційне обслуговування від 23.06.2022 №390079; заявку про транспортно-експедиційне обслуговування; документи, що містять відомості про фактичного виробника товару; копію митної декларації країни відправлення 23PL322010D0584317, а також інші документи за бажанням декларанта.

Листом №21/12 від 21.12.2023 декларант повідомив митницю, що відповідно до листа Держмитслужби України №11/2-10.10/15938-ЕП від 13.12.2010 «Щодо однозначного розуміння поняття «виробник товарів» при внесенні до вантажної митної декларації відомостей, «під поняттям «виробник товарів» слід розуміти особу, яка заявляє про себе як про виробника товару, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує таку особу, незалежно від того, чи виготовляє ця особа товар безпосередньо, чи такий товар виготовляється на її замовлення». Повідомлено, що на пакувальному матеріалі (картонних коробках) товарів, що ввозяться, присутній напис (найменування) KOTO INDUSTRY LLC. Фото пакувального матеріалу додані.

Листом №21/12/1 від 21.12.2023 декларант надав митниці додаткові документи: лінійний коносамент №273635271 від 23.10.2023, лист щодо виробника товарів №21/12 від 21.12.2023, митна декларація країни відправлення (коротка декларація на тимчасове зберігання) №23PL322010D0584317 від 13.12.2023, супровідний документ (ТІ) №23PL322080NS6C7WB5 від 12.12.2023, заявка №416510 (заявка на транспортування та експедирування вантажів) від 10.10.2023, платіжна інструкція №254 від 21.12.2023 (2023 (платіжний документ щодо оплати рахунку на перевезення, відповідно до умов пункту 4.1.3. договору про транспортно-експедиційне обслуговування від 23.06.2022 №390079 про перевезення вантажів автомобільним транспортом сплата винагороди за цим договором проводиться в сумі зазначеній в рахунку (за №LS-4527444 від 14.12.2023) протягом 3-х робочих днів. Вантаж доставлений в ЗМК м/п «Сарни» 20.12.2023. Повідомлено, що інші документи відсутні.

Повідомленням №552540 від 04.01.2024 посадовою особою Рівненської митниці, декларанта повідомлено, що подані до митного оформлення документи містять окремі невідповідності та неточності, та запропоновано надати: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідачем за результатами опрацювання поданої МД та документів винесена картка відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA204060/2023/000095 та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204060/2023/000039/2 від 21.12.2023, яким митну вартість товару визначено за (6) - резервним методом на рівні 6,25 та 6,26 дол. США / кг.

Рішення №UA204060/2023/000039/2 містить опис підстав для коригування митної вартості:

«І. Митна вартість імпортованих товарів №1 та №2 не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) декларантом не подано всіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

2) подані до митного оформлення документи містять окремі невідповідності та неточності:

2.1 Декларантом в гр. 44 митної декларації під кодом документу 4104 зазначено зовнішньоекономічний договір (контракт) від 04.08.2022 № 08-2022/1, стороною якого є виробник товару, фактично відправником товару виступає Changzhou ІТС POWER Equipment Manufacturing Co. Ltd (CHINA), при цьому декларантом не представлено жодних відомостей, що KOTO INDUSTRY LLC являється виробником заявленого товару торгової марки Hyundai. У відкритій мережі на інтернет сайті продавця Koto Industry LLC відсутня будь-яка інформація про виробництво чи пропозиції реалізації товарів, аналогічних імпортованим. Таким чином, у митниці наявні сумніви, що Koto Іndustry LLC, як сторона зовнішньоекономічного договору (контракту) від 04.08.2022 №08-2022/11, є виробник заявлених до митного оформлення товарів.

2.2 Відповідно до умов зовнішньоекономічного договору (контракту) від 04.08.2022 №08-2022/11, поставка товарів, що являються предметом даного договору, здійснюється після отримання замовлення, однак до митного оформлення дане замовлення не представлено. Також, зазначено, що продавець відповідає за якість виготовлених ним товарів та контролює усі технічні умови їх виробництва, самостійно вибирає фабрики для виконання замовлення та самостійно відвантажує замовлення.

2.3 Відповідно до пункту 1.3 Договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 23.06.2022 №390079 під кожне перевезення Клієнт надає експедитору заявку, однак до митного оформлення не надано Заявку на перевезення імпортованого товару.

2.4 Відповідно до умов пункту 4.1.3. Договору про транспортно-експедиційне обслуговування від 23.06.2022 №390079 за надані послуги з організації та перевезення товару оплата здійснюється впродовж 3 банківських днів з дати виставлення рахунку. До митного оформлення не надано банківських платіжних документів, що підтвердили б виконання умов оплати.

2.5 В наданому до митного оформлення документі (Супровідний документ Т1) від 13.12.2023 № 23PL322010NS6CAM01 зазначено номер коносаменту №273635271, який не відповідає номеру коносаменту № HYSF, зазначеному в графі 44 митної декларації. Також в супровідному документі Т1 зазначено номер митної декларації країни відправлення № 23PL322010D0584317, яку до митного оформлення не надано.

II. Рівненська митниця володіє інформацією стосовно митної вартості аналогічних товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів згідно цінової інформації ЄАІС Держмитслужби:

Товар №1 МД ВІД 08.02.2023 №UA204060/2023/000972 - 6,25 USD/кг,

Товар №2 МД від 08.02.2023 №UA204060/2023/000972 - 6,26 USD/кг.

III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком: 1) висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 2) виписки з бухгалтерське документації продавця про формування ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; 4) банківські платіжні документи, щодо виконання пункту 4.1.3. Договору про транспортно-експедиційне обслуговування від 23.06.2022 №390079; 5) заявку про транспортно-експедиційне обслуговування; 6) документи, що містять відомості про фактичного виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення №23PL322010D0584317; y відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (статі 59-61 Митного кодексу України), достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України, з розрахунку у національній валюті України та у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання МД до митного оформлення:

Числове значення митної вартості товару №1 у валюті рахунку становить 77375,00 USD, що з урахуванням курсу НБУ у національній валюті України становить 2887673,6875 грн. (6,25 USD/кг * 12380 кг* 37,3205 грн/USD).

Числове значення митної вартості товару №2 у валюті рахунку становить 53898,60 USD, що з урахуванням курсу НБУ у національній валюті України становить 2011522,7013 грн. (6,26 USD/кг* 8610 кг* 37,3205 гpн/USD).».

Декларантом вказаний товар оформлено для випуску у вільний обіг згідно з декларацією №23UA30U9 від 20.12.2023 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України.

Не погодившись із рішенням про коригування митної вартості, позивач оскаржив його до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За приписами частини першої статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 (далі - МК України), законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

В розумінні пунктів 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно ч.3 ст.246 МК України для виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів і транспортних засобів комерційного призначення застосовується автоматизована система митного оформлення, яка згідно з цим Кодексом в автоматичному режимі з урахуванням результатів аналізу ризиків та залежно від типу митної декларації, митного режиму, особливостей, засобів і способів переміщення товарів через митний кордон України визначає перелік таких митних формальностей та необхідність участі у їх виконанні посадової особи митного органу.

Відповідно до статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом з`явлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до частин першої третьої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено,- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом, відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості частина шоста статті 54 МК.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами. Контролюючі органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність у відповідача обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така позиція суду, узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2018 у справі № 809/1884/16, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Таким чином, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не наведення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми, чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, випробовування додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товарів.

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що мотивуючи спірне рішення про коригування митної вартості, митний орган зазначає, що декларантом в гр. 44 митної декларації під кодом документу 4104 зазначено зовнішньоекономічний договір (контракт) від 04.08.2022 № 08-2022/1, стороною якого є виробник товару, фактично відправником товару виступає Changzhou ІТС POWER Equipment Manufacturing Co. Ltd (CHINA), при цьому декларантом не представлено жодних відомостей, що KOTO INDUSTRY LLC являється виробником заявленого товару торгової марки Hyundai. У відкритій мережі на інтернет сайті продавця Koto Industry LLC відсутня будь-яка інформація про виробництво чи пропозиції реалізації товарів, аналогічних імпортованим. Таким чином, у митниці наявні сумніви що Koto industry LLC, як сторона зовнішньоекономічного договору (контракту) від 04.08.2022 №08-2022/11, є виробник заявлених до митного оформлення товарів.

Разом з тим, суд першої інстанції встановив, що згідно з розділом «Строки та умови поставки» Договору від 04.08.2022 № 08-2022/1 сторонами погоджено, що «відправником товару може бути третя сторона, вказана в товаросупровідних документах».

Крім того, згідно з актуальними станом на дату подання митної декларації роз`ясненнями Держмитслужби України № 11/2-10.10/15938-ЕП від 13.12.2010 «Щодо однозначного розуміння поняття «виробник товарів», при внесенні до митної декларації відомостей «під поняттям «виробник товарів» слід розуміти особу, яка заявляє про себе як про виробника товару, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує таку особу, незалежно від того, чи виготовляє ця особа товар безпосередньо, чи такий товар виготовляється на її замовлення».

Як убачається з матеріалів справи, в товаросупровідних документах, а саме в рахунку-фактурі UA2010-1 від 20.10.2023, в рахунку-проформі UA2010-1 від 20.10.2023 постачальник Кото Industry LLC відобразив наявність фірмового знаку Hyundai. Відповідно до долучених декларантом до митного оформлення фотографій пакувального матеріалу (картонних коробок) товарів, що імпортуються, на них наявний напис Кото Industry LLC. Таким чином, декларантом заявлені відомості про виробника товару відповідно до роз`яснень центрального органу виконавчої влади з питань митної справи.

Також у спірному рішенні відповідач зазначає, що відповідно до умов зовнішньоекономічного договору (контракту) від 04.08.2022 №08-2022/11 поставка товарів здійснюється після отримання замовлення, однак до митного оформлення дане замовлення не представлено. Крім того, зазначено, що продавець відповідає за якість виготовлених ним товарів та контролює усі технічні умови їх виробництва, самостійно вибирає фабрики для виконання замовлення та самостійно відвантажує замовлення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що такий документ як «замовлення» відсутній у переліку документів, обов`язкових для подання при митному оформленні. При цьому, митним органом ні у оскаржуваному рішенні, ні у відзиві на позовну заяву не наведено жодних логічних або обґрунтованих тверджень, які б пояснили, яким чином відповідальність продавця за якість продукції та контроль технічних умов їх виробництва викликає сумніви у дійсності заявленої митної вартості.

Також, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що митниця не наділена повноваженнями на втручання у господарські відносини договірних сторін та тлумачення умов правочинів, а питання оформлення замовлення стосується саме виконання сторонами договірних зобов`язань.

Крім того, як на підставу коригування митної вартості товару відповідач зазначає, що відповідно до пункту 1.3 Договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 23.06.2022 №390079 під кожне перевезення Клієнт надає експедитору заявку, однак до митного оформлення не надано Заявку на перевезення імпортованого товару.

Проте, апеляційний суд вказує, що заявка на перевезення не впливає на підтвердження витрат позивача на транспортування товарів та не є документом, на підставі якого формується митна вартість товару.

Приймаючи спірне рішення про коригування митної вартості товару, митний орган також зазначив, що відповідно до умов пункту 4.1.3. Договору про транспортно-експедиційне обслуговування від 23.06.2022 №390079 за надані послуги з організації та перевезення товару оплата здійснюється впродовж 3 банківських днів з дати виставлення рахунку. До митного оформлення не надано банківських платіжних документів, що підтвердили б виконання умов оплати.

Разом з тим, ці доводи спростовуються дослідженими судом доказами. Так з матеріалів справи убачається, що під час процедури митного контролю декларантом листом №21/12/1 від 21.12.2023 надана митному органу платіжна інструкція №254 від 21.12.2023 щодо оплати рахунку на перевезення, відповідно до умов пункту 4.1.3 Договору про транспортно-експедиційне обслуговування від 23.06.2022 №390079.

Також у спірному рішенні відповідач зазначає, що в наданому до митного оформлення документі (Супровідний документ Т1) від 13.12.2023 № 23PL322010NS6CAM01 зазначено номер коносаменту №273635271, який не відповідає номеру коносаменту № HYSF, зазначеному в графі 44 митної декларації; в супровідному документі Т1 зазначено номер митної декларації країни відправлення № 23PL322010D0584317, який до митного оформлення не надано.

Щодо цього апеляційний суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 813/1350/14, за змістом якої експортна митна декларація (документ форми Т1 є експортною митною декларацією) складається експортером, відповідно до вимог законодавства чинного в країні експортера, а покупець товару не відповідає за заповнення митної декларації країни відправлення, яка оформляється у відповідності до законодавства країни відправлення та внесення до неї відповідної інформації.

Отже, претензію митного органу до імпортера у означеній частині суд вважає необґрунтованою та безпідставною, враховуючи також ту обставину, що оплата транспортно-експедиційних послуг згідно платіжної інструкції № 254 від 21.12.2023 проведена у сумі 328907,61 грн, що відповідає наявним в матеріалах справи документам.

Крім того, коносамент - це документ, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, що засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення і передати його одержувачу.

Водночас, суд зазначає, що невірно вказаний номер коносаменту жодним чином не впливає на числові показники митної вартості товару.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 826/25605/15 міститься правовий висновок про те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Суд апеляційної інстанції зазначає що статтею 64 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Відповідно до частини 2 статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.(*) b) Під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або i) з порівнюваними кількостями, або ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.(*) c) Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпункту b) цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Згідно з приміткою 4 до пункту 2 статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі формулювання підпунктів a і b дозволяє стороні визначати вартість для митних цілей єдиним способом чи то (1) на базі цін, які певний експортер встановлює за імпортований товар, чи (2) на базі загального рівня цін на подібний товар.

Відповідно до положень Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року первинною основою для митної вартості за цією Угодою є контрактна вартість, визначена в статті 1. Статтю 1 необхідно розглядати разом зі статтею 8, яка передбачає, inter alia, коригування ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті у випадках, коли певні конкретні елементи, які вважаються такими, що формують частину вартості для митних цілей, припадають на покупця, але не включені до ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.

У випадках, коли митна вартість не може бути визначена згідно з положеннями статті 1, як правило, повинен проводитися процес консультацій між митною адміністрацією та імпортером для визначення основи вартості згідно з положеннями статті 2 або 3. Наприклад, може статися так, що імпортер має інформацію про митну вартість ідентичних або подібних імпортних товарів, якої безпосередньо немає в митної адміністрації в пункті ввезення. З іншого боку, митна адміністрація може мати інформацію про митну вартість ідентичних або подібних товарів, якої безпосередньо немає в імпортера. Процес консультацій між двома сторонами дозволить обмінятися інформацією за умови дотримання вимог комерційної конфіденційності для визначення належної основи визначення вартості для митних цілей.

Відповідно до статті 5 Угоди якщо імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні-імпортері в тому стані, як вони імпортуються, митна вартість імпортних товарів згідно з положеннями цієї статті ґрунтується на ціні одиниці товарів, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари таким чином продаються в найбільшій сукупній кількості в той час або майже в той час, коли відбувається імпорт товарів, які оцінюється, особам, що не пов`язані з особами, у яких вони купують такі товари, за умови дотримання таких відрахувань: i) чи комісійних, які звичайно сплачуються або на сплату яких отримано згоду, чи надбавок, які звичайно робляться для прибутку й покриття загальних витрат у зв`язку з продажем у такій країні імпортних товарів того самого класу або виду; ii) звичайних витрат на транспорт та страхування й пов`язаних із цим витрат у країні імпорту; iii) у разі необхідності коштів та витрат, зазначених у пункті 2 статті 8; iv) мита й інших національних податків, що підлягають сплаті в країні імпорту з причини імпорту або продажу товарів.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує, що у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598).

У оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару зазначено лише дата та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а тому таке рішення не може вважатись обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 Митного кодексу України з урахуванням правової позиції висловленої Верховним Судом у постанові від 08 лютого 2019 року у справі №825/648/17 та у постанові від 09 вересня 2020 року (справа №400/3133/18).

Митним органом не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що не дозволяє суду апеляційної інстанції надати правову оцінку ідентичності факторам, які впливали на формування ціни на імпортований товар.

Окрім того, що митний орган обмежився лише прирівненням ціни одного товару до інших, відповідач жодним чином не обґрунтував своє рішення (з огляду на дати поставки, кількість, асортимент якість та умови поставок).

Щодо коригування митної вартості товару на підставі митних декларацій товар №1 МД ВІД 08.02.2023 №UA204060/2023/000972 - 6,25 USD/кг, товар №2 МД від 08.02.2023 №UA204060/2023/000972 - 6,26 USD/кг, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що навіть наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за більшою вартістю, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги постачань, сезонність, наявність знижок тощо), що безпосередньо не свідчить про наявність порушень із боку декларанта, і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Аналогічний висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 05.05.2022, справа № 2040/6019/18.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19, наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Рівненською митницею не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів у митній декларації, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів не встановлено.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що контролюючий орган не довів, що поданий позивачем пакет документів для митного оформлення ввезених товарів є неповним та містить розбіжності, які впливали на числові показники митної вартості товару, водночас визначаючи необхідним до застосування резервного методу визначення митної вартості товарів, спирався виключно на аргументи, які, при їх системному аналізі, не можуть належним чином підтвердити обґрунтованість застосовуваного методу. Відтак, неправильний вибір необхідного до застосування методу визначення митної вартості товару призвів до незаконності проведеного митним органом коригування митної вартості товару і як наслідок, скаржником порушено вимоги принципу обґрунтованості при виконанні покладених на нього обов`язків. Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA204060/2023/000039/2 від 21.12.2023.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності рішення відповідача про коригування митної вартості товару, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування, оскільки не впливають на законність судового рішення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі № №460/2619/24- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний