Справа № 160/29515/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Боженко Н.В.
за участі секретаря судового засідання: Сватко Є.А.
представника позивача: Коваль М.О.
представника відповідача: Стець А.О.
13 жовтня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмежено відповідальністю «АГРОПРОІНВЕСТ 08» (далі позивач) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000/645/32-00-07-13 від 19.09.2025 року прийняте СХІДНИМ МІЖРЕГІОНАЛЬНИМ УПРАВЛІННЯМ ДПС ПО РОБОТІ З ВЕЛИКИМИ ПЛАТНИКАМИ ПОДАТКІВ;.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність податкового повідомлення-рішення відповідача, яке є предметом оскарження. Позивач зазначає, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення суперечить податковому законодавству, а його протиправність полягає у невірному застосуванні та трактуванні відповідачем норм податкового законодавства, невірного та неповного аналізу первинних документів, оскільки господарські операції були вчинені реально, що підтверджується первинними документами а отже, отримане позивачем податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, а тому, з урахуванням положень ст. 56 Податкового кодексу України, позивач звертається до суду за захистом своїх порушений прав та з метою оскарження зазначеного податкове повідомлення-рішення у судовому порядку.
29 жовтня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що в червні 2025 року задекларовано від`ємне значення з ПДВ виходячи з результатів господарських операцій з ТОВ «АГРО-КВІН», ТОВ «СМАК-АВТОТРАНС», ТОВ «НОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПРОЕКТИ», ТОВ «ЗОРЯ», ФГ «КРОНОС-А», ТОВ «ЛАКІТРЕЙДГРУПП». Ці контрагенти постачали позивачу соняшник, надавали послуги з перевезення та електро та газопостачання. Водночас, відповідні операції відповідач визнає нереальними з огляду на обставини їх здійснення, що свідчить про безпідставне документальне оформлення таких операцій та, як наслідок, відсутність права на відповідні податкові переваги у вигляді податкового кредиту та від`ємного значення ПДВ.
07 листопада 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів, яке надійшло від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд».
07 листопада 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів, яке надійшло від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд».
10 листопада 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів, яке надійшло від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд».
10 листопада 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів, яке надійшло від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд».
10 листопада 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів, яке надійшло від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд».
10 листопада 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів, яке надійшло від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 02 грудня 2025 року.
02 грудня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано додаткові пояснення, які надійшли від відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач надає та посилається на листи Укртрансбезпеки та Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській області стосовно контрагентів позивача. На підставі цих листів відповідач надає відомості щодо обставин господарських операцій позивача з цими контрагентами.
В судове засідання, призначене на 02 грудня 2025 року, представника сторін з`явились, надали свої пояснення по суті справи. В судовому засіданні оголошено перерву до 09 грудня 2025 року.
В судове засідання, призначене на 09 грудня 2025 року, представники сторін з`явились, надали пояснення та виступили з промовами в судових дебатах.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та об`єктивно оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.
Наказом відповідача від 08.08.2025 року №186-п призначено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача за період діяльності з 01.06.2025 року по 30.06.2025 року з метою законності декларування від`ємного значення ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн, в т.ч. заявленого бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за червень 2025 року.
28 серпня 2025 року відповідачем складено Акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки №660/32-00-07-13/35834331 (далі Акт перевірки).
Згідно додатку №1 до Акту перевірки при її проведенні використано: головну книгу за червень 2025 року, податкові декларації з ПДВ за травень-червень 2025 року (з додатками), розрахунки коригувань, оборотно-сальдові, аналітичні відомості по рахункам 20, 23, 28, 36, 37, 63, 64, 681, 70, 91. 92, 93, 93, первинні документи (накладні, рахунки-фактури, акти виконаних робіт, довіреності, акти прийому-передачі, списання ТМЦ, ВМД інше), банківськи виписки, платіжні доручення, договори. Усі документи аналізувались вибірково, окрім податкових декларацій з додатками.
Відповідно до висновків Акту перевірки встановлено наступні порушення:
а) п.198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 з урахуванням норм п.44.1 ст. 44, ст. 201 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), що призвело до завищення суми податкового кредиту по декларації з ПДВ за червень 2025 року на суму 1 861 406 гривень. Вищезазначене призвело до порушення: п.200.1, абз. «в» п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), внаслідок чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в червні 2025 року на суму 1 861 406 гривень.
Позивач закуповував у цього контрагента соняшник.
Так, 13 листопада 2024 року між Позивачем та ТОВ "АГРО-КВІН" був укладений договір поставки № 2646, предметом якого була поставка насіння соняшника врожаю 2024 року. На виконання укладеного договору його сторонами була погоджена специфікація № 3 від 09.04.2025 року, разом з додатковою угодою № 1 до неї, за умовами яких постачальник зобов`язався поставити Позивачу 200 тон насіння соняшнику загальною вартістю 5 285 040, 00 грн.
Цей контрагент надавав позивачу транспортні послуги з перевезення соняшника.
Так, 25 квітня 2023 року між Позивачем та ТОВ «СМАК-АВТОТРАНС» був укладений договір № А000733 перевезення вантажів . З урахуванням основного напряму діяльності Позивача, останнім здійснювалася закупівля у листопаді, грудні 2024 року насіння соняшнику врожаю 2024 року на умовах FCA склад постачальника (згідно Інкотермс 2010), а тому, задля перевезення відповідного вантажу з пункту завантаження до місцезнаходження виробничих потужностей Позивача (м. Вільнянськ), до перевезень вказаного вантажу був залучений перевізник - ТОВ «СМАК-АВТОТРАНС» та між компаніями були підписані відповідні специфікації, у яких були погоджені умови перевезення.
Позивач отримував від цього контрагента послуги з комерційного обліку електричної енергії, газ природний.
Так, 02 серпня 2022 року між Позивачем та ТОВ «НЕП» був укладений договір постачання природного газу № 133/ПГС-2022. На виконання умов укладеного договору його сторонами були погоджені додаткові угоди №№ 18-21 у яких сторони погодили обсяги постачання природного газу у грудні 2024 року та січні 2025 року. Крім того, 01 серпня 2022 року між Позивачем та ТОВ «НЕП» був укладений договір № 12/ПКО-2022 про надання послуг комерційного обліку електричної енергії. Додатково на виконання умов укладеного договору, його сторонами була погоджена додаткова угода № 2 від 25.11.2024 року, щодо поставки необхідного обладнання для виконання послуг та надання разових, додаткових послуг.
4. ТОВ "ЗОРЯ" (код за ЄДРПОУ 3740032) по рядку 10.3 Декларації на суму ПДВ 340587 грн:
- на порушення п.44.1 ст.44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198 ПКУ, ТОВ "АГРОПРОІНВЕСТ 08" завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ "ЗОРЯ" (код за ЄДРПОУ 3740032) за червень 2025 року на суму ПДВ 340 587 гривень.
Позивач закуповував у цього контрагента насіння соняшника врожаю 2024 року.
Так, 27 листопада 2024 року між Позивачем та ТОВ "ЗОРЯ" був укладений договір поставки № 2772, предметом якого була поставка насіння соняшника врожаю 2024 року. На виконання укладеного договору його сторонами була погоджена специфікація № 4 від 10.06.2025 року за умовами якої постачальник зобов`язався поставити Позивачу 100 тон насіння соняшнику загальною вартістю 2 520 540, 00 грн.
Позивач закуповував у цього контрагента насіння соняшника врожаю 2024 року.
Так, 21 березня 2025 року між Позивачем та ФГ "КРОНОС-А" був укладений договір поставки № А-533, предметом якого була поставка насіння соняшника врожаю 2024 року. На виконання укладеного договору його сторонами була погоджена специфікація № 1 від 21.03.2025 року за умовами якої постачальник зобов`язався поставити Позивачу 67,5 тон насіння соняшнику загальною вартістю 1 836 027,00 грн.
Позивач закуповував у цього контрагента послуги з перевезення.
Так, 14 вересня 2022 року між Позивачем та ТОВ «ЛАКІТРЕЙДГРУПП» був укладений договір на перевезення наливних вантажів № А-001095 перевезення вантажів (надалі Договір). З урахуванням основного напряму діяльності Позивача, останнім здійснювалося постачання на експорт виготовленої ним соняшникової нерафінованої олії, а тому, задля перевезення відповідного вантажу з пункту завантаження, місцезнаходження виробничих потужностей Позивача (м. Вільнянськ) до портів в Одеській області, був залучений перевізник - ТОВ «ЛАКІТРЕЙДГРУПП» та між компаніями були підписані відповідні специфікації, у яких були погоджені умови перевезення
19 вересня 2025 року відповідач на підставі Акту перевірки прийняв щодо позивача ППР №000/645/32-00-07-13, яким зменшив від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 1861406,00 грн по податковій декларації з ПДВ за червень 2025 року.
Вважаючи це податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Згідно з пп. 14.1.36., 14.1.157 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Відповідно до пп. 16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний:
- вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів;
- подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;
- сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи, визначені пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
За пп. 41.1.1. п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Згідно п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Відповідно до пп. 54.3.2. п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках
Пунктом 61.1. ст. 61 Податкового кодексу України встановлено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способи здійснення податкового контролю перелічені у ст.62 Податкового кодексу України, до них відноситься, зокрема, відповідно до п.62.1.3. Податкового кодексу України здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
За п.75.1, 75.2. ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Згідно з пп. 78.1.8. п. 78.1. ст.78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень
Відповідно до п. 79.1.-79.5. ст. 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.
За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.
Пунктом 185.1. ст. 185 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
За п. 188.1. ст. 188 Податкового кодексу України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:
товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;
газу, який постачається для потреб населення;
електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.
Згідно п. 193.1. ст. 193 Податкового кодексу України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах:
Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно з п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Пунктом 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
За п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.
Відповідно до п. 200.1., 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно з п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.14. ст. 200 Податкового кодексу України встановлено, що якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:
б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;
в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Передусім суд зауважує, що відсутній вихід за межі перевірки, оскільки вона стосувалася правомірності декларування показників в черні 2025 року. Як наслідок, якщо таке декларування є результатом господарських операцій, що мали місце в інші місяці, однак з урахуванням їх результатів відбувалося декларування показників червня 2025 року, дослідження таких господарських операцій є правомірним.
Детальний опис порушень наведено в додатку №6 до Акту перевірки (згідно п. 3.4.3. Акту перевірки).
Всього позивач в спірний період взаємодіяв з 6 контрагентами, по кожному з яких завищено податковий кредит:
3) ТОВ «НОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПРОЕКТИ» (код ЄДПРОУ: 44207632) на суму 159312,00 грн;
4) ТОВ «ЗОРЯ» (код ЄДРПОУ: 3740032) на суму 340587,00 грн;
Позивач закуповував у цього контрагента соняшник.
Відповідач зазначав, що у складі податкового кредиту контрагента не відображено отримання послуг з перевезення від третьої особи.
Суд визнає цей аргумент безпідставним, оскільки стан податкової дисципліни контрагента позивача, тим більше по взаємовідносинам з третіми особами, не стосується реальності спірних господарських операцій.
Відповідач зазначав, що контрагент безпідставно виписав податкові накладні на користь ТОВ «МОРИС-АГРО».
Суд повторює, що відповідні обставини є нерелевантними для спірних правовідносин, оскільки вони не стосуються спірних господарських операцій
Більш того, сам відповідач зазначає, що на користь позивача соя та ріпак не реалізовувалася. Як вказав сам відповідач, позивач придбавав у цього контрагента лише соняшник. Договір поставки та специфікації також стосуються лише соняшника.
Відхиляються судом і доводи відповідача щодо площі угідь контрагента, оскільки вони стосуються саме його податкової дисципліни. При цьому відповідач порівнював податкову декларацію платника єдиного податку від 19.02.2024 року (тобто, за 2023 рік) зі звітом про площі від 06.01.2025 року. Як наслідок, йдеться про звітування за різні періоди та відсутність підстав для співставлення показників. В свою чергу відповідач не навів розбіжностей звіту про площі за 2024 рік з податковою декларацією саме за 2024 рік.
Наводив відповідач і статистику врожайності соняшника. Вказав, що з урахуванням середньої врожайності 1,54 т/га необхідна кількість ріллі для реалізації 674,83 т складає 428,21 га, хоча контрагент відображає лише 158,04 га ріллі.
Позивач заперечував доводами про неприпустимість застосування середніх значень.
Суд констатує, що посилання на статистичну інформацію щодо врожайності є безпідставним з огляду на те, що узагальнені статистичні дані щодо урожайності насіння соняшника у певній області не відображають реальні показники врожайності на конкретних земельних ділянках, які в залежності від технології вирощування, використання добрив, зрошування, догляду, тощо, можуть суттєво відрізнятися.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.07.2025 року у справі №340/4688/21.
Без врахування усіх конкретних умов вирощування, співставлення показників врожайності неможливе, а отже оскільки висновок відповідача щодо заниження податкових зобов`язань з ПДВ ґрунтується на даних статистичної звітності щодо врожайності насаджень огірків у плодоносному віці по Дніпропетровській області (відомості офіційного сайту Державної статистики), то він свого підтвердження не знайшов.
Отже, відповідач в цілому обрав невірну методологію обчислення можливості або неможливості вирощування певної кількості сільськогосподарської культури, в зв`язку з чим його висновку є необґрунтованими.
Більш того, відповідач вказував, що контрагент не міг виростити задекларовані ним обсяги соняшнику, однак для даної справи має значення не весь задекларований обсяг культури, а проданий позивачу обсяг. Відповідач встановив, що позивачу продано 233,62 тони соняшнику, тобто майже третина від задекларованого обсягу врожаю, можливість такої врожайності відповідачем під сумнів не ставилася.
Щодо згаданих відповідачем розбіжностей з ТТН суд зауважує, що показники податкових накладних повністю повторюють показники видаткових накладних. В свою чергу розбіжність з ТТН складає менше 0,5% від видаткових накладних. При цьому згідно специфікації погоджено постачання товару з похибкою в 10%, в подальшому в додатковій угоді похибку збільшено до 17%. Зважаючи на обсяги постачання (та фактори, що впливають на показники ваги (вологість, розсип, похибку терезів, надмірного завантаження, і тд), беручи до уваги також мінімальні показники розбіжності, суд констатує відсутність підстав для сумнівів в реальності господарської операції через розбіжності наявного розміру.
Окрім цього, згідно п. 2.1. договору поставки від 13.11.2024 року №2646/398 сторони погодили, що у разі передачі Постачальником більшої кількості Товару, ніж передбачено в Специфікації, Покупець в односторонньому порядку має право прийняти і сплатити увесь Товар без складання додаткових Специфікацій і повідомлення Постачальника.
Також 07.11.2025 року позивач надав до суду копію специфікації, якою врегульовано поведінку сторін при поставці товару з неповною відповідністю ваги.
В поясненнях від 01.12.2025 року відповідач наводив фактично нові зауваження до матеріалів перевірки, однак вони відсутні в Акті перевірки, а тому не мають юридичного значення для даної справи.
Адже правомірність оскаржуваних дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд оцінює на момент їх вчинення.
Таким чином, висновки Акту перевірки в цій частині є необґрунтованими.
Цей контрагент надавав позивачу транспортні послуги з перевезення соняшника.
Відповідач вказував, що згідно договору специфікації (заявки) є його невід`ємною частиною, однак по 2 податковим накладним специфікації не надано.
Позивач зазначав, що специфікації були надані.
Всього контрагент виписав на позивача 3 податкових накладних: від 30.11.2024 року №17, від 10.12.2024 року №1, від 14.12.2024 року №16. Відповідач вказував, що не надано специфікації по перший та останній накладній.
В ході судового розгляду такі специфікації надані 07.11.2025 року.
Суд зауважує, що в аспекті зроблених відповідачем в подальшому висновків про нереальність господарських операцій визначальне значення мають саме первинні документи (ТТН, Акти, рахунки та платіжні документи і тд).
Більш того, після заявлення позивачем в позовній заяві твердження про те, що при перевірці надані всі специфікації, відповідач у відзиві лише повторював виклад Акту перевірки, жодним чином не реагуючи та не спростовуючи твердження позивача. В подальшому, після надання позивачем таких специфікацій до суду відповідач в поясненнях від 01.12.2025 року по цьому контрагенту навіть не повторював зауваження щодо неповноти наданих специфікацій, натомість посилаючись вже на недоліки ТТН.
Також в додатку №1 до Акту перевірки відповідач не конкретизував досліджені документи, а також досліджував їх «вибірково». Відсутня відповідна конкретизація і на сторінках 14-15 Акту перевірки під час опису досліджених документів.
Відповідачем не надано розумних та конкретних пояснень яким чином досліджувалися специфікації (окрім того, що дослідження було «вибірковим») та обставин взаємодії під час такого дослідження.
Разом з цим, оцінка обставин має здійснюватися з урахуванням розумності. Зважаючи на наявність первинних документів по всім специфікаціям та надання однієї зі специфікацій, а також зважаючи на раніше вказані суперечності суд визнає більш ймовірною помилку відповідача. Також суд повторює, що для реальності операцій більше значення мають акти та ТТН, а також платіжні документи.
За таких обставин судом не встановлено обставин ненадання позивачем певних документів під час перевірки, оскільки наявні обставини справи свідчать на користь їх надання, а розумні пояснення та докази зі сторони відповідача відсутні.
Також відповідач зазначав, що рахунки-фактури до перевірки не надано.
Позивач вказував, що ці документи також надавалися.
Аналогічно з попереднім зауваженням, відповідач також не конкретизував жодним чином обставин дослідження цих документів, а в поясненнях від 01.12.2025 року це зауваження вже не висував. Відзив та пояснення не містять обґрунтування цього зауваження.
Сам відповідач вказав в цій частині додатку №6 до акту перевірки, що йому надано платіжні документи, в наявності відомості про розрахунки сторін.
Також суд повторює, що відповідач, навіть стверджуючи про відсутність рахунків-фактури, не мав достатніх підстав для заперечення реальності господарських операцій лише на цій підставі, оскільки в наявності інші первинні документи.
Виходячи з раніше викладених обставин суд повторно зазначає, що відповідач неналежним чином обґрунтовував існування відповідних обставин, а матеріали справи свідчать на користь помилки саме відповідача.
Також відповідач вказував, що в актах надання послуг не зазначено транспортні засоби, які згідно специфікацій на підставі TTH повинні бути вказані в актах виконаних робіт.
Водночас, відповідач жодним чином не обґрунтував обов`язку сторін відображати такі відомості в актах надання послуг.
Відповідач згадував ризиковий статус контрагента, однак судом вже наведено висновки щодо значущості таких обставин для перевірки реальності господарської операції. Також позивач вірно звертав увагу, що такий статус встановлено вже після спірних господарських операцій за участі позивача.
Відповідач наводив обставини взаємодії контрагента позивача з третіми особами, однак суд вже вказував на нерелевантності таких доводів при наявному способі їх викладу.
Відповідач також зазначав, що використання автотранспорту, зареєстрованого за місцезнаходженням в Тернопільській області, потребувало б значно більших затрат для забезпечення виконання послуг при перевезенні товарів в межах Запорізької та Дніпропетровської областей.
Суд констатує безпідставність втручання відповідача в умови здійснення господарської діяльності позивача. Окрім цього, таке втручання має поверхневий характер, оскільки відповідач не співставляв конкретні умови надання послуг з конкретними альтернативними варіантами, не з`ясовував місцезнаходження транспортних засобів контрагентів (які можуть і не перебувати за адресою місцезнаходження самого контрагента), наявність сталих господарських відносин з контрагентами, а також не зробив конкретних висновків щодо реальності існування економічних переваг в разі обрання іншого варіанту поведінки.
Зауваження відповідача до участі засновників/директорів контрагента позивача в інших товариствах не узгоджуються з принципом індивідуальної відповідальності, а також принципом свободи підприємницької діяльності, адже нормативних обмежень відповідного виду законодавством не передбачено.
З цих же підстав судом відхиляються і доводи відповідача щодо закупки контрагентом позивача певної номенклатури товарів та послуг в спірних правовідносинах послуги закуповував позивач, а тому відповідач повинен оцінювати реальність саме цих господарських операцій. Змістовні роз`яснення власних висновків щодо типовості або нетиповності закупленої контрагентом позивача номенклатури товарів також відсутні.
В поясненнях від 01.12.2025 року відповідач наводив фактично нові зауваження до матеріалів перевірки, однак вони відсутні в Акті перевірки, а тому не мають юридичного значення для даної справи.
Адже правомірність оскаржуваних дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд оцінює на момент їх вчинення.
Таким чином, висновки Акту перевірки в цій частині є необґрунтованими.
Позивач отримував від цього контрагента послуги з комерційного обліку електричної енергії, газ природний.
Відповідач зазначав, що ТОВ "НОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПРОЕКТИ" не подає звітність до податкових органів з лютого 2025 р.
Водночас, спірні господарські операції мали місце раніше лютого 2025 року, в зв`язку з чим це зауваження відповідача є безпідставним.
З цієї ж підстави є безпідставним і зауваження про ризиковий статус цього контрагента такий статус встановлено пізніше.
Відповідач також зазначав, що ТОВ "НОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПРОЕКТИ" не є виробником товару у зв`язку з відсутністю виробничих потужностей для виробництва товарів.
Водночас, будь-які розрахунки конкретного обсягу необхідних виробничих потужностей відповідачем не наведено, з`ясування відповідних обставин безпосередньо у контрагента відповідачем не здійснено.
Отже, відповідач фактично визнає, що зробив висновки без встановлення обставин, які він сам вважав такими, що підлягають дослідженню.
Відповідач вказував про ненадання йому певних документів, однак вони стосувались бухгалтерських проведень відповідних операцій. Водночас, згідно додатку №1 до Акту перевірки відповідачу надано оборотно-сальдові відомості по рахунках, а в самому додатку №6 до Акту перевірки по цьому контрагенту відповідач зазначає, що йому надано оборотно-сальдову відомість. Сам відповідач цитує таку відомість, однак без обґрунтування недостатності цього документу висуває зауваження до ненадання підтвердження бухгалтерського проведення операцій.
Висновки відповідача про господарську мету цих операцій, достатність ресурсів контрагента мають абстрактний характер та не містять жодних розрахунків та порівнянь, в зв`язку з чим є безпідставними.
Відповідач повторно висував фактично зауваження до діяльності третіх осіб, з якими контрагент позивача мав господарські операції, що є порушенням принципу індивідуальної відповідальності.
В поясненнях від 01.12.2025 року відповідач наводив фактично нові зауваження до матеріалів перевірки, однак вони відсутні в Акті перевірки, а тому не мають юридичного значення для даної справи.
Адже правомірність оскаржуваних дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд оцінює на момент їх вчинення.
Таким чином, висновки Акту перевірки в цій частині є необґрунтованими.
Щодо господарських операцій з ТОВ «ЗОРЯ» (код ЄДРПОУ 3740032).
Позивач закуповував у цього контрагента насіння соняшника врожаю 2024 року.
Доводи відповідача в цій частині фактично повторюють його зауваження до ТОВ «АГРО-КВІН», які вже визнані судом необґрунтованими, а саме: ТОВ "ЗОРЯ" у статистичній звітності за формою № 29-сг (річна) за 2024 рік безпідставно завищені показники обсягу валового збору сільськогосподарських культур. Наведені вище показники врожайності згідно даним ТОВ "ЗОРЯ" не були зафіксовані по даним Державної Служби Статистики України. Згідно даним статистичної звітності за формою № 29-сг (річна), обсяг виробництва (валовий збір) соняшника ТОВ "ЗОРЯ" У 2024 році - 1030 т. Перевіркою встановлено, що з 343,56 га в середньому можливо зібрати 529,1 т соняшнику.
В поясненнях від 01.12.2025 року відповідач наводив фактично нові зауваження до матеріалів перевірки, однак вони відсутні в Акті перевірки, а тому не мають юридичного значення для даної справи.
Адже правомірність оскаржуваних дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд оцінює на момент їх вчинення.
Таким чином, висновки Акту перевірки в цій частині є необґрунтованими.
Позивач закуповував у цього контрагента насіння соняшника врожаю 2024 року.
Доводи відповідача в цій частині фактично повторюють його зауваження до ТОВ «АГРО-КВІН», які вже визнані судом необґрунтованими: Середня врожайність пшениці у 2024 році по Запорізькій області становить 2,49 т з гектару, відповідно для отримання врожаю пшениці у кількості 203,18 т необхідно засіяти 81,6 га ріллі. Середня врожайність соняшнику у 2024 році по Запорізькій області становить 1,54 т з 1 гектару, відповідно для отримання врожаю соняшника у кількості 148,896 т необхідно засіяти 96,7 га ріллі. Разом для збору у 2024 році врожаю пшениці у кількості 148,896 т та врожаю соняшника у кількості 148,896 т, необхідна кількість земельних ділянок (рілля) - 178,3 га. При цьому ФГ "КРОНОС-А" задекларовано наявність земельних ділянок (ріллі) - 67,7686 ra. Згідно даним Єдиного реєстру податкових накладних, ФГ "КРОНОС-А" не придбавало пшеницю та насіння соняшнику врожаю 2024 року.
В поясненнях від 01.12.2025 року відповідач наводив фактично нові зауваження до матеріалів перевірки, однак вони відсутні в Акті перевірки, а тому не мають юридичного значення для даної справи.
Адже правомірність оскаржуваних дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд оцінює на момент їх вчинення.
Таким чином, висновки Акту перевірки в цій частині є необґрунтованими.
Позивач закуповував у цього контрагента послуги з перевезення.
Водночас, сам відповідач цитує реквізити податкових накладних, кожна з яких складена раніше визнання контрагента позивача ризиковим.
Суд зауважує, що висновки відповідача в межах однієї перевірки не мають преюдиційного значення самі по собі. Більш того, на підставі висновків акту документальної позапланової невиїзної перевірки № 47/32-00-07-06-14/35834331 від 28.01.2025 відповідач приймав податкові повідомлення-рішення № 000/88/32-00-07-06-19 від 27.02.2025 року та № 000/89/32-00-07-06-19 від 27.02.2025 року, щодо яких наявне рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 року у справі №160/8549/25. Незалежно від результатів апеляційного оскарження у вказаній справі автоматичне перенесення або врахування результатів однієї перевірки для іншої, без проходження процедури судового контролю правомірності таких висновків, є безпідставним.
Правомірність оскаржуваних дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд оцінює на момент їх вчинення.
Отже, посилання на матеріали іншої перевірки є безпідставним.
В поясненнях від 01.12.2025 року відповідач наводив фактично нові зауваження до матеріалів перевірки, однак вони відсутні в Акті перевірки, а тому не мають юридичного значення для даної справи.
Таким чином, висновки Акту перевірки в цій частині є необґрунтованими.
Отже, усі зауваження згідно Додатку №6 Акту перевірки є безпідставними, що свідчить про помилковість висновків Акту перевірки в цілому.
Як наслідок, ані такі документи, ані результати зустрічних звірок, які згідно Акту перевірки відповідачем ініційовані однак їх результати відсутні, вже не впливають на обґрунтованість висновків Акту перевірки та, як наслідок, правомірність спірних ППР.
Адже правомірність оскаржуваних дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд оцінює на момент їх вчинення.
У справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідач не навів обґрунтування неможливості врахувати відповідні відомості, які сам же вважав необхідними, під час проведення перевірки, зробивши таким чином більш обґрунтовані висновки.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами правомірність податкового повідомлення-рішення, що є предметом оскарження.
Щодо розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 19.09.2025 року №000/645/32-00-07-13.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19 грудня 2025 року.

Суддя Н.В. Боженко