Справа № 280/3977/24
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 грудня 2025 року

м. Київ

справа №280/3977/24

адміністративне провадження № К/990/34303/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І. В.,

суддів: Білак М. В., Мельник-Томенко Ж. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Спеціалізованого закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 146 «Вербичка» Запорізької міської ради на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року (головуючий суддя Головко О. В., судді: Ясенова Т. І., Суховарова А. В.) у справі № 280/3977/24 за позовом Спеціального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 146 «Вербичка» Запорізької міської ради Запорізької області до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - Департамент освіти і науки Запорізької міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У травні 2024 року спеціальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 146 «Вербичка» Запорізької міської ради Запорізької області (далі - позивач, скаржник) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент освіти і науки Запорізької міської ради (далі - третя особа), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 24 квітня 2024 року, винесену відповідачем.

2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач неправомірно, в порушення вимог чинного законодавства, ухвалив оскаржуване рішення, оскільки виконавчий документ не містить заходів примусового виконання виконавчих документів, встановлених статтею 10 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), які вчиняють державні виконавці. Державні виконавці не виконують заходи реагування у сфері державного нагляду шляхом опечатування всіх дверей будівель, приміщень, території, відключення від джерел електропостачання, оскільки такі повноваження у державного виконавця відсутні. Виконання судового рішення про застосування заходів реагування покладається на орган, який звернувся з позовом, у цьому випадку - на Управління ДСНС. Зазначає про відсутність боржника, у зв`язку зі зміною назви. У правовідносинах, які виникають на реалізацією ДСНС своїх владних повноважень, немає підстав залучати до виконання судового рішення (щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю)) органи державної виконавчої служби і покладати на них обов`язок виконання такого судового рішення у порядку примусового виконання відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

3. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 24 квітня 2024 року, винесену Лівобережним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

4. Задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції, посилаючись на висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 05 червня 2019 року у справі № 809/421/17, зазначив, що виконання судового рішення про застосування заходів реагування покладається на орган, який звернувся з позовом (у цьому випадку - на Управління ДСНС). У правовідносинах, які виникають у зв`язку з реалізацією цим органом своїх владних повноважень немає підстав залучати до виконання судового рішення (щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю)) органи державної виконавчої служби і покладати на них обов`язок виконання такого судового рішення у порядку примусового виконання відповідно до Закону № 1404-VIII.

5. Суд першої інстанції дійшов висновку, що пред`явлений виконавчий документ не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення, тому відповідач повинен був винести повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Однак, повідомлення про повернення Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області виконавчого документа для самостійного виконання контролюючим органом власних повноважень, відповідачем протиправно не винесено, а всупереч приписів пункту 9 частини четвертої статті 4, статті 10, статті 63 Закону № 1404-VIII (зі змінами), 24 квітня 2024 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1.

6. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

7. Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 29 серпня 2024 року апеляційну скаргу відповідача задовольнив. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року у справі № 280/3977/24 скасував. У задоволенні позову Спеціального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 146 «Вербичка» Запорізької міської ради Запорізької області відмовив.

8. Суд апеляційної інстанції зазначив, що висновки, викладені в постанові Верхового Суду від 05 червня 2019 року у справі № 809/421/17, не є релевантними до цієї справи, оскільки у справі № 809/421/17 спір виник у зв`язку з тим, що державний виконавець відмовив у примусовому виконанні виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, яким задоволено позов Управління ДСНС щодо застосування до приватного підприємства «Науково-виробниче приватне підприємство «Комбі» заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю). В цьому рішенні визначено спосіб його виконання шляхом застосування заходів реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель, споруд, приміщень Приватного підприємства «Науково-виробниче приватне підприємство «Комбі», шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки до моменту усунення допущених порушень. Контроль за виконанням постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду покладено на управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Івано-Франківській області. Отже, наведені в справі № 809/421/17 обставини є відмінними від спірних правовідносин, адже в першому випадку визначено порядок виконання судового рішення, яке не мало зобов`язального характеру.

9. Щодо доводів позивача, що вказаного в спірній постанові боржника вже не існує, суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 15 Закону № 1404-VIII, у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження. У спірній постанові в графі «боржник» зазначено «Спеціальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 146 «Вербичка» Запорізької міської ради Запорізької області», що свідчить про безпідставність доводів позивача.

10. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі № 280/11719/21 встановлено спосіб і порядок її виконання шляхом зобов`язання позивача повністю зупинити експлуатацію будівлі та приміщень за вказаною адресою, окрім робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень, тобто має зобов`язальний характер.

11. Не погоджуючись із постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року, позивач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

12. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 17 вересня 2024 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Спеціалізованого закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 146 «Вербичка» Запорізької міської ради на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року у справі № 280/3977/24.

13. Касаційне провадження у справі відкрито на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки вказані скаржником у касаційній скарзі доводи потребують перевірки.

14. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 вересня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів (головуючий суддя Желєзний І. В., судді: Білак М. В., Мельник-Томенко Ж. М.).

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

15. Як встановлено судами попередніх інстанцій, Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 06 березня 2024 року у справі № 280/11719/21, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 15 травня 2024 року, апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області задовольнив. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року в адміністративній справі № 280/11719/21 скасував та прийняв нову постанову, якою адміністративний позов Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області до Спеціального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 146 «Вербичка» Запорізької міської ради Запорізької області, третя особа Департамент освіти і науки Запорізької міської ради, про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду задовольнив. Застосував заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі та приміщень Спеціального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 146 «Вербичка» Запорізької міської ради Запорізької області, розташованого за адресою: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 85В, встановивши судовим рішенням спосіб і порядок його виконання шляхом зобов`язання Спеціального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №146 «Вербичка» Запорізької міської ради Запорізької області повністю зупинити експлуатацію будівлі та приміщень за вказаною адресою, окрім робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень.

16. 23 квітня 2024 року на адресу відповідача від Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області надійшла заява про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа № 280/11719/21, виданого 16 квітня 2024 року Запорізьким окружним адміністративним судом, про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі та приміщень Спеціального дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) №146 «Вербичка» Запорізької міської ради Запорізької області, розташованого за адресою: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 85-В, встановивши судовим рішенням спосіб і порядок його виконання шляхом зобов`язання Спеціального дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) № 146 «Вербичка» Запорізької міської ради Запорізької області повністю зупинити експлуатацію будівлі та приміщень за вказаною адресою, окрім робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень.

17. 24 квітня 2024 року на підставі зазначеного вище виконавчого документа, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону № 1404-VIII, головним державним виконавцем Берестецькою Т. Е. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою встановлено 10 робочих днів для виконання рішення суду.

18. 24 квітня 2024 року, керуючись статтею 42 Закону № 1404-VIII, головний державний виконавець Берестецька Т. Е. винесла постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 434,00 грн.

19. 24 квітня 2024 року, керуючись статтями 3, 27 Закону № 1404-VIII, головний державний виконавець Берестецька Т. Е. винесла постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000,00 грн.

20. Зазначені вище постанови направлені боржнику 25 квітня 2024 року рекомендованим листом з повідомленням, та отримані ним 29 квітня 2024 року.

21. 29 квітня 2024 року від відповідача до позивача надійшли такі документи: постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 24 квітня 2024 року, винесена при примусовому виконанні виконавчого листа № 280/11719/21 від 16 квітня 2024 року; постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 24 квітня 2024 року, якою встановлено оплатити мінімальні витрати у сумі 434,00 грн; постанова про стягнення виконавчого збору від 24 квітня 2024 року у сумі 32000,00 грн.

ІІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

22. На обґрунтування касаційної скарги позивач зазначає, що, на його думку, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

23. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, проігнорував правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права, а саме статті 70 Кодексу цивільного захисту України та статей 10 та 63 Закону №1404-VIII. А також не врахував правових висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 809/421/17.

24. Звертає увагу, що виконавчий лист у справі № 280/11719/21 не містить заходів примусового виконання рішень, передбачених статтею 10 Закону № 1404-VIII, оскільки не містить у собі заходи реагування, а тому не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

25. Суд апеляційної інстанції помилково ототожнює «заходи примусового виконання рішень» (стаття 10 Закону № 1404-VIII) із «заходами реагування» (передбаченими частиною другою статті 68, частини другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України), оскільки вони не є ідентичним поняттям.

26. Враховуючи наведене, позивач просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року і залишити в силі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року у цій справі.

27. У відзиві на касаційну скаргу представник відповідача зазначив, що Запорізький окружний адміністративний суд дійшов хибного висновку про відсутність у виконавчому документі заходів примусового виконання, що визначено статтею 10 Закону № 1404-VIII.

28. Звертає увагу, що Закон № 1404-VIII не містить норми, яка покладає на Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області обов`язок виконання рішення суду.

29. Представник відповідача посилається на те, що дії відповідача є правомірними (в межах повноважень державного виконавця), а постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 24 квітня 2024 року ухвалена відповідно до вимог Закону № 1404-VIII.

30. У зв`язку з викладеним представник відповідача просить відмовити в задоволенні касаційної скарги позивача, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

ІV. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

31. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також, враховуючи межі касаційного перегляду справи, визначені статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.

32. Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

33. Такі виключні випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно з якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема у випадку - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

34. Отже, законодавець чітко визначив, які судові рішення, з яких підстав і у яких випадках можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

35. Відповідно до положень цих норм касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових:

суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду;

спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

36. Колегія суддів враховує, що процесуальний кодекс та інші законодавчі акти не містять визначення поняття «подібні правовідносини», а також будь-яких критеріїв визначення подібності правовідносин з метою врахування відповідного висновку, тому для розуміння відповідних термінів звертається до правових висновків, викладених у судовому рішенні Великої Палати Верховного Суду.

37. Зокрема, у постанові від 19 травня 2020 року (справа № 910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

38. Отже, колегія суддів зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта і предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду.

39. Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС України презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.

40. Так, позивач посилається як на підтвердження підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України на постанову Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 809/421/17, в якій суди дійшли висновку, що виконання судового рішення про застосування заходів реагування покладається на орган, який звернувся з позовом, у цьому випадку - на Управління ДСНС. У правовідносинах, які виникають у зв`язку з реалізацією цим органом своїх владних повноважень, немає підстав залучати до виконання судового рішення (щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) органи державної виконавчої служби і покладати на них виконання цього судового рішення у порядку примусового виконання відповідно до Закону № 1404-VIII. Та обставина, що заходи реагування (у визначених законом випадках) застосовуються на підставі судового рішення не змінює суб`єктного складу і правового статусу учасників цих правовідносин, зокрема контролюючого органу, який на виконання закону звернувся з позовом і на підставі судового рішення й повинен застосувати до підконтрольного суб`єкта заходи реагування для досягнення мети, яка зумовила їх застосування. Між тим, у цих правовідносинах Управління ДСНС діє не як орган, на який покладено виконання судового рішення (за Законом № 1404-VIII), а як суб`єкт владних повноважень, який застосовує/реалізовує санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки.

41. У справі № 809/421/17 спір виник у зв`язку з тим, що державний виконавець відмовив у примусовому виконанні виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, яким задоволено позов Управління ДСНС щодо застосування до приватного підприємства «Науково-виробниче приватне підприємство «Комбі» заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), яке не має зобов`язального характеру.

42. Натомість, у справі, яка розглядається, спірні правовідносини виникли у зв`язку з тим, що постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі № 280/11719/21 має зобов`язальний характер, оскільки нею встановлено спосіб і порядок його виконання шляхом зобов`язання позивача повністю зупинити експлуатацію будівлі та приміщень за вказаною адресою, окрім робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень.

43. Колегія суддів звертає увагу, що висновки, викладені в постанові Верхового Суду від 05 червня 2019 року у справі № 809/421/17 не є релевантними до цієї справи, оскільки у справі № 809/421/17 визначено порядок виконання судового рішення, яке не мало зобов`язального характеру.

44. Аналіз зазначеної позивачем постанови Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 809/421/17, на яку зроблено посилання у касаційній скарзі як на приклад іншого правозастосування, та оскаржуваного судового рішення не дає підстав для висновку про те, що це рішення прийнято у справах, правовідносини у яких є подібними, оскільки ухвалене за інших обставин, що виключає можливість касаційного перегляду оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції за цією касаційною скаргою, з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

45. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу суд встановив, що висновок стосовно застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

46. З урахуванням наведеного, касаційне провадження, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, підлягає закриттю.

З огляду на викладене, керуючись статтями 343, 339 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Спеціалізованого закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 146 «Вербичка» Запорізької міської ради на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року у справі № 280/3977/24 за позовом Спеціального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 146 «Вербичка» Запорізької міської ради Запорізької області до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа -Департамент освіти і науки Запорізької міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови, яке було відкрито з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Желєзний

Судді М. В. Білак

Ж. М. Мельник-Томенко