Справа № 140/7073/25
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/7073/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фантом Груп» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фантом Груп» (далі ТОВ «Фантом Груп», позивач) звернулося з позовом до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 16.05.2025 №UA204000/2025/000026/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204080/2025/000186.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою здійснення господарської діяльності ТОВ «Фантом Груп» (покупець), укладено з фірмою Mehmed GmbH (Німеччина) (продавець) зовнішньоекономічний контракт №7/2025 від 08.04.2025, згідно з яким покупець придбав товар: автобус VAN HOOL T917 Acron, VIN: НОМЕР_1 2009 року виготовлення, загальна сума контракту складає 42 000 євро.

Для митного оформлення придбаного автобусу ТОВ «Фантом Груп» подано до Рівненської митниці митну декларацію (далі МД) №25UA83U0 від 15.05.2025 та товарно-супроводжуючі документи.

Однак, Рівненська митниця карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204080/2025/000186 відмовила ТОВ «Фантом Груп» у митному оформленні (випуску) товару та прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2025/000026/2 від 16.05.2025.

Декларантом на вимогу митного органу подано МД №23UA38U0 від 16.05.2025, у якій митна вартість товару визначена згідно із рішення про коригування митної вартості товару та сплачено митні платежі на підставі статті 55 Митного кодексу України (далі МК України).

ТОВ «Фантом Груп» не погоджується із оскаржуваною карткою відмови та прийнятим Рівненською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів №UA204000/2025/000026/2 від 16.05.2025, вважає їх протиправними та такими, що прийняті всупереч чинному законодавству та в спростування розбіжностей вказаних в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості повідомляє наступне.

На думку позивача, на митну вартість товару не впливає та обставина, хто зазначений в інформації про технічний засіб власником, адже продавець та власник товару не повинен обов`язково бути однією і тією ж особою. Продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати йо реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем. З поданих декларантом документів, зокрема рахунку-фактури №11624 від 08.04.2025, контракту №7/2025 від 08.04.2025, копії митної декларації країни відправлення №25DE96B7 від 16.04.2025 зрозуміло, що продавцем транспортного засобу є компанія Mehmed GmbH (Німеччина).

Також згідно із калькуляцією транспортних витрат від 05.05.2025 №78 автобус Van hool T917 Acron, VIN: НОМЕР_2 з території Німеччини до митної території України переміщався самостійно без навантаження на інші транспортні засоби, транспортні витрати за межами території України становить 1500 євро, до яких входили витрати на оплату: платних доріг - 100 євро, пальне 1100 євро, добові - 100 євро та заробітна плата водія - 200 євро. Відомості щодо вартості навантаження, відсутні оскільки витрати навантаження не здійснювались.

За курсом НБУ на дату розмитнення транспортного засобу (1 євро становило 46,59 грн) вартість транспортних витрат становить 69882,90 грн, сума яких вказана в пункті 16 оскаржуваного рішення митного органу.

Згідно із МД №25UA83U0 від 15.05.2025, яка була подана декларантом для митного оформлення транспортного засобу, вартість транспортних витрат включена до ціни товару, що відображено в графах 45, 46 МД.

Щодо не зазначення в платіжній інструкції вказівки на рахунок-фактуру інвойс на підставі яких здійснено платіж, позивач вказує, що чинним законодавством не встановлено обов`язку здійснювати посилання на інвойс чи проформу в банківському платіжному документі.

У платіжній інструкції №3 від 01.05.2025 міститься наступна інформація: платник PHANTOM GROUP, отримувача: Mehmed GmbH, у призначені платежу вказано "Advance payment for the bus accordi", що в перекладі на українську «Передоплата автобус», сума валюти 42000 євро, що відповідає сумі визначеній у контракті 08.04.2025 №7/2025, номера рахунків платника та отримувача коштів відповідає реквізитам рахунків вказаним у контракті.

На платіжній інструкції №3 від 01.05.2025 міститься підпис уповноваженої особи платника та відтиск печатки банку. Отже, вказана платіжна інструкція містить усі необхідні дані для ідентифікації платіжного документа, а саме дані та банківські реквізити платника та отримувача коштів, відомості про проведену суму оплати за товар, у призначенні платежу вказано відомості за який товар здійснено передоплату, платіжна інструкція підписана платником та прийнята до виконання надавачем платіжної послуги (банком), що засвідчено відтиском печатки банку.

Відносно того, що дата валютування, зазначена в платіжній інструкції в іноземній валюті від 01.05.2025 №3 не співпадає з датою виконання інструкції, що суперечить SWIFT-стандартам та що дата платіжної інструкції суперечить вимогам пункту 5.2 контракту від 08.04.2025 №7/2025 позивач зазначає, що терміни оплати, які встановлюються сторонами договору жодним чином не впливають на митну вартість імпортованого транспортного засобу, оскільки це є договірними умовами, які у разі відсутності претензій сторін контракту є узгодженими.

Отже виконання чи не виконання умов зовнішньоекономічного договору виходить з договірних правовідносин між позивачем, як покупцем та продавцем.

В свою чергу Рівненська митниця не є тим органом на якого законодавством покладено обов`язок здійснювати контроль за виконанням цивільно-правових угод.

Щодо інших тверджень митного органу, позивач зауважує що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, задекларованої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

З наведеного слідує, що подані декларантом до митного органу документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Натомість, зазначені митницею у рішенні про коригування митної варт зауваження та розбіжності, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття спірного рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, впливають на числові значення заявленої митної вартості. По суті вказані митним органом зауваження носять формальний характер, що сукупності та окремо кожне не вказує на наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.

Окрім того, у оскаржуваному рішенні відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості.

З наведених підстав позивач, позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості товару №UA204000/2025/000026/2 від 16.05.2025 прийнято не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та необґрунтовано. Просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 07.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.58).

У відзиві на позовну заяву (а.с.62-64) представник відповідача позовні вимоги заперечила та у їх задоволенні просила відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказала, що митна вартість товару визначена за основним методом на підставі положень статті 58 МК України. При проведенні, у відповідності до положень статті 54 МК України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товар заявленого до митного оформлення за митною декларацією, встановлено наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно умов придбання товарів, в тому числі і стосовно числових значень складових митної вартості.

Враховуючи викладене, декларанту направлено електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості.

Також декларанту надано консультацію стосовно рівня вартості товарів, яким володіє митниця та який можливо застосувати до імпортованих товарів.

Внаслідок викладеного, митницею було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості з обґрунтуванням причин коригування митної вартості товару (графа 33 рішення).

У відповіді на відзив, позивач підтримав позовні вимоги, з підстав, що є аналогічними доводам позовної заяви (а.с.83-87).

Інших заяв по суті справи не надходило.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.07.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Рівненської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.98).

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ТОВ «Фантом Груп» зареєстроване як юридична особа, основним видом діяльності якого є торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (код КВЕД 45.11), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.13).

08.04.2025 між ТОВ «Фантом Груп» (покупець) та компанією Mehmed GmbH, (Німеччина) (продавець) укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №7/2025 (а.с.14-16) за умовами якого продавець продає, а покупець приймає і оплачує товар. Найменування товару: автобус Van hoal T917 Acron VIN: НОМЕР_2 , 2009 року виготовлення. Код УКТЗЕД - 8702.10.19.90.

На виконання умов вказаного контракту, згідно із рахунком-фактурою (інвойсом) №11624 від 08.04.2025 компанія Mehmed GmbH поставила позивачу вказаний транспортний засіб вартістю 40 000 євро (а.с.23, переклад а.с.23 зворот.-24).

З метою здійснення митного оформлення товару: «автобус пасажирський, бувший у використанні призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, марка згідно з довідником - «VAN HOOL», модель згідно з довідником , модель згідно з довідником - T917 ACRON, календарний рік виготовлення - 2009, модельний рік виготовлення - 2009, шасі №YE2917SS339D53236, об`єм двигуна - 12902 см3, дизель, потужність - 340 kW, №двигуна (маркування двигуна) - н/в, колісна формула-6х2, загальна кількість місць, включаючи водія - 59, тип - автобус. Виробник-" VAN HOOL N.V., BE Торговельна марка «VAN HOOL», декларант позивача подав до Рівненської митниці МД №25UA83U0 від 15.05.2025 (а.с.17). Митна вартість товару заявлена за основним методом - за ціною договору.

На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного основного методу її обчислення декларантом до вказаної МД були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 08.04.2025 №7/2025 (а.с.14-16), калькуляція транспортних витрат №78 від 05.05.2025 (а.с.18), висновок автотоварознавчого дослідження №05/0014 від 05.05.2025 (а.с.19), рахунок-фактуру (інвойс) №11624 від 08.04.2025 (а.с.23, переклад а.с.23 зворот.-24), сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 09.05.2025 №UA/021/003172-25 (а.с.20-22), сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №D 1386634 16.04.2025, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 09.12.2010 (а.с.25, переклад а.с.25 зворот.-26), платіжна інструкція в іноземній валюті №3 від 01.05.2025 (а.с.27, переклад а.с.27 зворот.-28), митна декларації країни відправлення №25DE96B7 від 16.04.2025 (а.с.29, переклад а.с.29 зворот.-30).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою про надання додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості, а саме: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики транспортного засобу, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця; 3) SWIFT копії банку продавця, які можливо поширити на дану партію товару; 4) документи в межах положень наказу МФУ від 24.05.2012 №599 щодо транспортних витрат за межами території України, які понесені на доставку транспортного засобу VAN HOOL T917 ACRON, VIN НОМЕР_2 по всьому маршруту переміщення.

У повідомленні від 16.05.2025 №5 декларант позивача повідомив, що ніяких додаткових документів надати не може та просив прийняти рішення без врахування термінів визначених статтею 53 МК України (а.с.31).

16.05.2025 Рівненська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2025/000026/2 (а.с.33-34) та сформувала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204080/2025/000186 (а.с.32).

У графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) декларантом не надано всіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно із переліком та у відповідності до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України та у відповідності до частини п`ятої статті 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VI ГАТТ/СОТ від 1944 року;

2) подані до митного оформлення документи містять неточності:

- подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 09.12.2010 №F240052960 містить відомості про власника (продавця) транспортного засобу Autobus Peeters SPRL, які не кореспондуються із відомостями про продавця та покупця, заявленими декларантом;

- наданий декларантом документ щодо вартості транспортування від 05.05.2025 №78 не відповідає вимогам Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за №984/21296), а саме: не вказано протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту;

- пунктом 4.2. контракту від 08.04.2025 №7/2025 ціни за контрактом трактуються на умовах EXW Hadamar (DE) згідно Інкотермс-2020. Термін EXW означає, що продавець виконав свої зобов`язання щодо поставки, коли він надасть товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі і т.д.). Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту.

Термін покладає мінімальні обов`язки на продавця, і покупець повинен нести всі витрати і ризики у зв`язку з перевезенням товару від підприємства продавця до місця призначення.

Однак в калькуляції від 05.05.2025 №78 відсутні відомості щодо вартості навантаження, що свідчить про не дотримання частини десятої статті 58 МК України.

- до митного оформлення надано платіжну інструкцію в іноземній валюті від 01.05.2025 №3, у якій в гр. 70 «Призначення платежу» відсутні реквізити інвойсу, що унеможливлює поширення даного банківського документу на поточну партію товару.

Дата валютування, зазначена в платіжній інструкції в іноземній валюті від 01.05.2025 №3 не співпадає з датою виконання інструкції, що суперечить SWIFT-стандартам

При цьому дата платіжної інструкції суперечить вимогам пункту 5.2. контракту від 08.04.2025 №7/2025, так як згідно з базою даних митних декларацій (www.ec.europa.eu) транспортний засіб виїхав з території Німеччини 17.04.2025 та на момент виїзду був неоплачений.

Також, платіжна інструкція від 01.05.2025 №3 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки платіжна інструкція в іноземній валюті - це розпорядження щодо виконання платіжної операції та не є підтвердженням фактичного переказу коштів на рахунок продавця. Будь яких інших банківських платіжних документів до митного оформлення не надано, документів, які підтверджують факт оплати товару, а саме SWIFT копій банку продавця до митного оформлення не надано.

Відповідно до статті 64 МК України, Рівненська митниця володіє інформацією щодо митної вартості транспортного засобу з врахуванням марки, моделі, об`єму та квт двигуна, календарного року виготовлення, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 02.08.2024 №24UA55U6 - 66 500 євро/од.

За результатом проведеної відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МК України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (статі 59 - 61 МК України), достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 МК України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 МК України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МК України, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МК України.

Митну вартість товару визначено на підставі інформації щодо митної вартості транспортного засобу з урахуванням марки, моделі, об`єму та кВт двигуна, календарного року виготовлення, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 02.08.2024 №24UA55U6 66 500 євро. Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 66 500,00 євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 3 098 147,9грн (66 500,00 євро х 46,5886 грн/євро).

Товар був випущений у вільний обіг відповідно до МД від 16.05.2025 №25UA38U0 (а.с.35), з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України.

Не погоджуючись із прийнятими Рівненською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених вище положень МК України дозволяє дійти висновку про те, що підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товару, серед іншого, може слугувати неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої-четвертої статті 53 МК України, або відсутність у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, на думку суду, у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган може витребувати додаткові документи.

У розглядуваному випадку оскаржуване рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Перевіряючи обґрунтованість сумнівів митного органу щодо заявленої декларантом митної вартості товару, судом встановлено, що між ТОВ «Фантом Груп» (покупець) та компанією Mehmed GmbH, (Німеччина) (продавець) укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) від 08.04.2025 №7/2025 (а.с.14-16) за умовами якого продавець продає, а покупець приймає і оплачує товар. Найменування товару: автобус Van hoal T917 Acron VIN: НОМЕР_2 , 2009 року виготовлення. Код УКТЗЕД - 8702.10.19.90.

Відповідно до пункту 3.1. контракту базовими умовами поставки товару по даному контракту є EXW - Hadamar (Incoterms 2020).

Нормами пунктів 4.1-4.4 контракту визначено, що ціна товару, що поставляється згідно даного контракту, встановлюється в євро. Ціни за цим контрактом трактуються умовах EXW- Hadamar (Incoterms 2020) згідно з Інкотермс - 2020 і включають до себе: вартість товару та вартість експортних документів необхідних для вивозу товару за межі ЄС. Валюта контракту - євро. Загальна сума даного контракту: 42 000,00 євро.

На виконання умов вказаного контракту, згідно із рахунком-фактурою (інвойсом) №11624 від 08.04.2025 компанія Mehmed GmbH поставила позивачу вказаний автобус вартістю 42 000 євро (а.с.23, переклад а.с.23 зворот.-24).

Однією із підстав для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, що до митного оформлення надано платіжну інструкцію в іноземній валюті від 01.05.2025 №3, у якій в графі 70 «Призначення платежу» відсутні реквізити інвойсу, що унеможливлює поширення даного банківського документу на поточну партію товару, дата валютування, зазначена в платіжній інструкції в іноземній валюті від 01.05.2025 №3 не співпадає з датою виконання інструкції, що суперечить SWIFT-стандартам.

Окрім того, дата платіжної інструкції суперечить вимогам пункту 5.2. контракту від 08.04.2025 №7/2025, так як згідно з базою даних митних декларацій (www.ec.europa.eu) транспортний засіб виїхав з території Німеччини 17.04.2025 та на момент виїзду був неоплачений.

Також, митний орган вказує, що платіжна інструкція від 01.05.2025 №3 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки платіжна інструкція в іноземній валюті - це розпорядження щодо виконання платіжної операції та не є підтвердженням фактичного переказу коштів на рахунок продавця. Будь яких інших банківських платіжних документів до митного оформлення не надано, документів, які підтверджують факт оплати товару, а саме SWIFT копій банку продавця до митного оформлення не надано.

У свою чергу в спростування вказаних порушень позивач зазначає, що чинним законодавством не встановлено обов`язку здійснювати посилання на інвойс чи проформу в банківському платіжному документі, сума валюти 42000 євро, що відповідає сумі визначеній у контракті 08.04.2025 №7/2025, а терміни оплати, які встановлюються сторонами договору жодним чином не впливають на митну вартість імпортованого транспортного засобу, оскільки це є договірними умовами.

Надаючи оцінку таким доводам сторін суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів згідно із платіжною інструкцією в іноземній валюті від 01.05.2025 №3 позивач сплатив на користь компанії Mehmed GmbH 42 000 євро. В графі «Призначення платежу» зазначено: передоплата за автобус.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що вказану платіжну інструкцію не можливо пов`язати із товаром, що був пред`явлений до митного оформлення, оскільки вона не містить інформації ні щодо реквізитів контракту, ні щодо реквізитів інвойсу, ні будь який ідентифікуючих ознак самого товару за який сплачено грошові кошти, таких як марка автомобіля,VIN, рік виготовлення тощо.

З огляду на те, що в наданих платіжних інструкціях відсутня повна інформація щодо призначення платежу, на підставі якого здійснювалося перерахування коштів, а також будь-які інші ідентифікуючі дані товару, за який сплачено грошові кошти, на думку суду, такий документ не є достатнім доказом підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Окрім того, згідно із пунктом 3.2. контракту від 08.04.2025 №7/2025 строк поставки впродовж 30 робочих днів після отримання оплати - 42 000,00 євро.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 контракту оплата за товар за даним контрактом здійснюється покупцем шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на банківський рахунок продавця. Умови оплати 100% передоплата.

Разом з тим, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення згідно з базою даних митних декларацій (www.ec.europa.eu) транспортний засіб виїхав з території Німеччини 17.04.2025.

Вказані обставини узгоджуються із митною декларацією країни відправлення №25DE96B7 від 16.04.2025 (а.с.29, переклад а.с.29 зворот.-30) і позивачем жодним чином не спростовані.

З урахуванням зазначеного, дата проведення оплати згідно із платіжною інструкцією від 01.05.2025 №3, не узгоджується із умовами контракту, оскільки на момент виїзду з території Німеччини (17.04.2025) транспортний засіб був неоплачений.

Відтак, надана платіжна інструкція свідчить не про здійснення авансового платежу на користь постачальника-нерезидента, а про проведення оплати після вивозу товару, що суперечить пунктам 3.2, 5.2 контракту від 08.04.2025 №7/2025.

Аналогічна правова позиція щодо неможливості встановлення зв`язку між оплатою та поставкою товару, викладена в постановах Верховного Суду 29.05.2025 у справі №160/24165/23, від 11.12.2024 у справі №380/26554/23.

Окрім того, суд враховує доводи митного органу про те, що дата валютування, зазначена в платіжній інструкції в іноземній валюті від 01.05.2025 №3 не співпадає з датою виконання інструкції, що суперечить SWIFT-стандартам, оскільки наявною в матеріалах справи копією вказаної платіжної інструкції підтверджується, що дата валютування (прийнято) банком 01.05.2025, тоді як виконано банком 02.05.2025.

В оскаржуваному рішенні також зазначено, що подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 09.12.2010 №F240052960 містить відомості про власника (продавця) транспортного засобу Autobus Peeters SPRL, які не кореспондуються із відомостями про продавця та покупця, заявленими декларантом;

Не погоджуючись із такими доводами митного органу, позивач обмежився доводами, що продавець та власник товару не повинен обов`язково бути однією і тією ж особою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем.

Разом з тим, на думку суду, з огляду на різні дані щодо попереднього власника автомобіля в документах, наданих позивачем у контролюючого органу були підстави для виникнення об`єктивних сумнівів щодо дійсної митної вартості автомобіля, заявленого позивачем до митного оформлення, підстави для витребування додаткових документів.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі №140/1713/19.

Також Верховний Суд у постанові від 19.06.2020 у справі №1.380.2019.002044 вказав, що митні органи мають виключну компетенцію саме в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Питання суб`єктного складу учасників правовідносин щодо набуття прав на товар, який проходить митне оформлення, може досліджуватися митним органом не з метою встановлення дійсного власника товару, а з метою встановлення походження товару задля визначення тих документів, які можуть підтвердити митну вартість.

Надаючи оцінку доводам митного органу про те, що наданий декларантом документ щодо вартості транспортування від 05.05.2025 №78 не відповідає вимогам Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за №984/21296) (далі - Наказ №599), а саме не вказано протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, суд зазначає таке.

Як встановлено судом, для підтвердження витрат на транспортування оцінюваних товарів надано калькуляцію транспортних витрат №78 від 05.05.2025, відповідно до якої витрати по доставці VAN HOOL T917 ACRON ідентифікаційний № НОМЕР_2 , який прямує за маршрутом Im Rцtherfeld 3, 65589 Hadamar ( Німеччина) - до місця розмитнення місто Дубно (Україна) становлять: За межами території України: витрати від Im Rцtherfeld 3, 65589 Hadamar до п/п «Ягодин-Дорогуск» становлять - 1500 євро, з них: платні дороги - 100 євро, пальне - 1100 євро, добові - 100 євро, заробітна плата водія - 200 євро. На території України: витрати від п/п «Ягодин-Дорогуск» до м/п «Дубно» становлять 200 євро. Загальна вартість транспортування 1700 євро. Страхування окремо не проводилося (а.с.18)

При цьому, суд зауважує, що окрім вказаної заявки, позивачем не надано митному органу жодних інших документів на підтвердження транспортних витрат

У свою чергу, відповідно до Наказу №599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Водночас, вищевказаних документів позивачем до митного оформлення подано не було, що власне останнім і не заперечується.

Суд також вважає слушними зауваження митного органу в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що в калькуляції від 05.05.2025 №78 відсутні відомості щодо вартості навантаження, що свідчить про не дотримання частини десятої статті 58 МК України.

Так, відповідно до пункту 4.2. контракту від 08.04.2025 №7/2025 ціни за контрактом трактуються на умовах EXW Hadamar (DE) згідно Інкотермс-2020.

Термін EXW означає, що продавець виконав свої зобов`язання щодо поставки, коли він надасть товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі і т.д.). Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту. Термін покладає мінімальні обов`язки на продавця, і покупець повинен нести всі витрати і ризики у зв`язку з перевезенням товару від підприємства продавця до місця призначення.

При цьому, в документах, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (калькуляції), відсутня інформація щодо вартості їх навантаження, та не включено дані витрати до графи 21 ДМВ. Сказане, на думку митного органу, дає обґрунтовані підстави вважати, що до митної вартості не включено всі її невід`ємні складові.

Таким чином, числові розрахунки складових витрат навантажувально-розвантажувальних робіт до митного оформлення надано не було, тому сумніви митного органу щодо включення цих складових транспортних витрат до митної вартості товару є цілком обґрунтованими.

Усе перелічене вище у своїй сукупності дає суду підстави для висновку про те, що в даному випадку у митного органу були сумніви щодо правильності заявленої позивачем митної вартості товару, а тому, митний орган мав законні підстави для витребування додаткових документів з метою підтвердження заявленої митної вартості товару та, відповідно, коригування такої вартості.

Суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою вони мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товарів у разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Митниця може вимагати, а суб`єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності заявленої митної вартості товару.

Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної, зокрема в постановах від 14.07.2020 у справі №809/1557/17, від 10.06.2020 у справі №1.380.2019.004752, від 28.09.2020 у справі №520/2133/19, від 10.04.2020 у справі №822/2806/15, наявність розбіжностей в документах, що підтверджують митну вартість є підставою для коригування додаткових документів та у разі їх ненадання - коригування митним органом митної вартості.

Запропонувавши надати додаткові документи, митний орган сприяв позивачу в обґрунтуванні застосування першого (основного) методу визначення митної вартості ввезеного на митну території України товару.

Вказані вище розбіжності у поданих до митного оформлення документах могли бути усунуті або ж пояснені декларантом після отримання запиту митного органу, однак у повідомленні від 16.05.2025 №5 декларант позивача повідомив, що ніяких додаткових документів надати не може та просив прийняти рішення без рахування термінів визначених статтею 53 МК України (а.с.31).

За таких обставин з огляду на суперечність поданих декларантом документів та за відсутності документів, які б пояснили чи спростували сумніви митного органу щодо задекларованої ним митної вартості товару, останній мав достатні та обґрунтовані підстави для визначення митної вартості товару не за ціною договору (контракту).

Правомірність дій митниці у вище окреслених обставинах підтверджується правовою позицією Верховного Суду у справі №140/947/20 у постанові від 01.10.2021, де суд дійшов висновку, що оскільки декларантом з приводу розбіжностей не надано документів, які витребовувались митним органом, а відтак таким правомірно з врахуванням повноважень самостійно визначено митну вартість ввезених товарів.

В силу приписів статті 55 МК України контролюючий орган має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, за відповідних умов, зокрема, якщо ним у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою, другою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Оскільки митна вартість товару не могла бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК, через відсутність необхідної інформації, таку митним органом було визначено відповідачем згідно зі статтею 64 МК України.

На думку суду, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів митний орган навів достатнє обґрунтування причин, за наявності яких митниця не могла визнати заявлену декларантом митну вартість; у ньому вказано джерела інформації, що використовувались відповідачем для визначення митної вартості з покликанням на реквізити митної декларації, зазначено послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований метод, що передує методу, обраному митним органом.

Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного №UA204080/2025/000186 містять причини відмови, вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також в них вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову. Тобто така цілком відповідає положенням МК України та Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631.

Відповідно до частини сьомої статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Згідно із частиною восьмою статті 55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Судом встановлено, що декларантом вказаний товар оформлено у вільний обіг згідно МД від 16.05.2025 №25UA38U0 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України. ТОВ «Фантом Груп» з додатковими документами на підтвердження заявленого рівня митної вартості до митного органу в межах 80 днів з дня випуску товару не зверталось.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки надані митному органу документи не містили достатніх даних для підтвердження заявленої митної вартості товару з огляду на наявність у них розбіжностей, а позивач не усунув таких недоліків шляхом надання додаткових документів, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 16.05.2025 №UA204000/2025/000026/2, а також картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204080/2025/000186 є правомірними, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання їх протиправними та скасування належить відмовити.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати позивачу за рахунок відповідачів відповідно до приписів статті 139 КАС України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фантом Груп» (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кривий Вал, будинок 34, ) до Рівненської митниці (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Соборна, будинок 104, ) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк