Справа № 449/1535/25
Суддя: Борняк Р. О.
Дата ухвалення: 2025-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 449/1535/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2025 р. м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді Борняк Р.О.,

при секретарі: Тивонюк С.Р.,

за участю позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 жовтня 2025 року працівниками патрульної поліції у Львівській області відносно ОСОБА_1 , було винесено постанову серії ГАБ № 632190 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 135 Кодексу України про адміністративні правопорушення (безоплатний проїзд у громадському транспорті). З даною постановою, позивач не згідний, оскільки вважає, що подія адміністративного правопорушення фактично не мала місця. Вказує, що здійснив оплату проїзду через електронну транспортну картку «ЛеоКарта», під час оплати валідатор реагував із затримкою або не передав дані до центрального сервера через технічний збій у системі. Такі збої визнаються технічними, і пасажир не несе за них відповідальності, якщо він виконав необхідні дії для належної оплати. Отже, усі дії для сплати проїзду позивач, вважає, що вчинив, а відсутність відображення транзакції у базі даних не може створювати складу правопорушення, передбаченого ст. 135 КУпАП. Крім того, постанова ГАБ № 632190 від 10.10.2025 року складена з істотними процесуальними порушеннями, а саме: у постанові зазначено дату правопорушення - 10 вересня 2025 року, тоді як фактично подія мала місце 10 жовтня 2025 року. Також, під час розгляду справи працівники поліції не представилися та не пред`явили службові посвідчення, не роз`яснили йому права, передбачені ст. 268 КУпАП (право на захист, пояснення, користування юридичною допомогою), не повідомили про застосування аудіо- чи відеофіксації, під час поверхневого огляду речей та огляду сумки не залучили понятих, що суперечить ч. 7 ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідач Управління патрульної поліції у Львівській області, подав відзив, згідно якого у задоволенні позову просив відмовити, аргументує, тим, що пасажир, увійшовши до салону транспортного засобу незалежно від відстані проїзду, зобов`язаний одразу завалідувати проїзний документ або придбати паперовий квиток на разову поїздку, впевнитись в його успішній валідації за звуковим та світловим сигналом. Таким чином для проїзду у громадському транспорті у місті Львові пасажирам належить завалідувати проїзний документ або придбати паперовий квиток на разову поїздку. Звертає увагу суду, що відеозаписом з портативного відеореєстратора, поліцейський опитав позивача, а також контролера, щодо суті вчиненого адміністративного правопорушення, а позивач на clip-0, 13хв. 27 хв. 42 сек на початку розмови зазначає ,що «Через велику кількість людей не побачив, що не пройшла оплата» .Тобто сам позивач, свідомо розуміючи, що оплату не здійснено, не вжив ніяких дій, щодо повторної оплати за проїзд.

Крім цього позивачем не долучено ні електронного квитка, ні здійснення оплати за проїзд за допомогою системи EasyPay, не надано жодних доказів проведення транзакцій у застосунку Privat 24. Наведене дає підстави для висновку, що позивач не здійснив оплати за проїзд про що відсутні будь-які докази успішної оплати проїзду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, при наданні відзиву надав клопотання про розгляд справи у його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши всі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови серії ГАБ №632190, встановлено, що 10.10.2025 року за адресою: м. Львів, вулиця Б. Хмельницького,215 ОСОБА_1 здійснив безквитковий проїзд в автобусі №19, д.н.з. НОМЕР_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 135 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення іншого органу (посадової особи) може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно зі ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (стаття 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 17, ст. 35 Закону України «Про автомобільний транспорт» Правила користування міським пасажирським автомобільним транспортом затверджуються відповідним органом місцевого самоврядування. Вони визначають порядок проїзду і його оплати, права та обов`язки пасажирів, а також взаємовідносини перевізників і пасажирів під час надання транспортних послуг, враховуючи особливості транспортної інфраструктури та наявність автоматизованої системи обліку оплати проїзду.

Рішенням Львівської міської ради від 16.06.2023 №585 затверджено Правила користування пасажирським транспортом загального користування на території Львівської міської територіальної громади та Порядок функціонування відповідної автоматизованої системи оплати проїзду у пасажирському транспорті загального користування. п.5.1. Правил право проїзду у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської міської територіальної громади надає проїзний документ, який успішно завалідований у салоні транспортного засобу, з чинним на момент поїздки строком дії. П.5.3. Пасажир, увійшовши до салону транспортного засобу незалежно від відстані проїзду, зобов`язаний одразу завалідувати проїзний документ або придбати паперовий квиток на разову поїздку, впевнитись в його успішній валідації за звуковим та світловим сигналом, а також оплатити перевезення багажу.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 135 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за безквитковий проїзд пасажира, в тому числі проїзд без реєстрації або компостування проїзного документа, а так само провезення без квитка дитини віком від семи до шістнадцяти років.

Згідно відеозапису, наданого відповідачем з нагрудної камери поліцейського встановлено, що поліцейський відібрав пояснення у ОСОБА_1 , а також контролера, щодо суті вчиненого адміністративного правопорушення, крім цього ОСОБА_1 на початку розмови зазначив ,що «Через велику кількість людей не побачив, що не пройшла оплата».

Згідно ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010р.).

Згідно ч.3 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний пред`явити на вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Оскільки ОСОБА_1 вимоги щодо пред`явлення службового посвідчення не заявляв, відтак у поліцейського відсутній обов`язок на пред`явлення такого.

Розгляд справи відбувався в присутності особи, що відповідає пункту 8 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395.

Згідно ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію» - поліцейський має право проводити поверхневу перевірку як превентивний поліцейський захід.

Оскільки, при оцінці постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, суд не найшов порушення при її складанні, на основі наведеного суд відмовляє у задоволенні позову.

На підставі вище зазначеного, керуючись ст.ст. 73, 75, 76, 259, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у відповідності до ч.4 ст.286 КАС України може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р. О. Борняк