Справа № 300/7190/25
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" грудня 2025 р. справа № 300/7190/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення по суті за результатом розгляду заяви позивача від 13.08.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву позивача від 13.08.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення у спосіб і порядок, визначені постановою КМУ №560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період».
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 13.08.2025 направив до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку з тим, що на утриманні (догляді) перебуває мати ОСОБА_2 , якій встановлено II групу інвалідності, разом із підтверджуючими документами. Проте, протягом встановлених законом строків жодних відповідей стосовно викладених ОСОБА_1 у заяві питань на його адресу не надходило. На переконання позивача, така поведінка відповідача має ознаки протиправної бездіяльності щодо не розгляду заяви позивача, яка не відповідає нормам закону.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
У зв`язку із усуненням недоліків позовної заяви, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.10.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
ІНФОРМАЦІЯ_2 скеровано суду відзив на позовну заяву, який зареєстровано судом 03.11.2025 та у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зазначено, що 13.08.2025 ОСОБА_1 направив засобами поштового зв`язку до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка надійшла до ІНФОРМАЦІЯ_4 20.08.2025 та зареєстрована за вх. №11/957/8 від 20.08.2025. За результатами опрацювання звернення ОСОБА_1 комісією з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що заявником засвідчено не у встановлений порядок копії медичних документів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , комісією проведено перевірку за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі ЄДРПВР), у тому числі в порядку інформаційної взаємодії між реєстрами. Перевірити відомості щодо надання ОСОБА_2 групи інвалідності та строку її дії не можливо, інформація на запит, поданий засобами ЄДРПВР, не надходила. У зв`язку із цим, ІНФОРМАЦІЯ_2 за вих. від 21.08.2025 №1/1/4399/6 було проінформовано позивача про прийняте рішення. Недоліки поданого звернення позивачем усунуто не було. По закінченню визначеного в пункті 60 строку розгляду звернення, комісією на основі поданих документів було прийнято рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Для завершення процедури оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а саме отримання довідки про відстрочку та внесення відповідних відомостей до ЄДРПВР, позивачу належало прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 та пред`явити оригінали або належним чином засвідчені копії медичних документів. З огляду на викладене, відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити (а.с. 46-49).
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, зазначає наступне.
Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач засобами поштового зв`язку звернувся до відповідача із заявою від 13.08.2025 про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с. 10-11), до якої долучив документи за переліком, а саме:
копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 (а.с. 14);
копія картки платника податків ОСОБА_1 (а.с. 15);
витяг з реєстру територіальної громади (а.с. 16);
копія витягу Резерву+ від 02.07.2025 (а.с. 17);
копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 15.04.1995 (а.с. 18);
копія паспорта ОСОБА_2 (а.с. 19-21);
копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_2 (а.с. 22);
копія довідки до акта огдяду медико-соціальною експетрною комісією Серія АВ №0728477 (а.с. 23);
копія пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2 (а.с. 24);
копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 (а.с. 25);
копія Акту встановлення факту здійснення догляду №601 від 13.05.2023 (а.с. 30);
копія довідки №3891 від 09.03.2023 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Муніципального реєстру Івано-Франківської міської територіальної громади (а.с. 31);
заява ОСОБА_2 від 13.08.2025 відповідно до додатку 15 до Порядку (а.с. 32).
Заява позивача разом із доданими документами отримана відповідачем та зареєстрована за вх. №11/957/8 від 20.08.2025.
Надалі, як свідчать матеріали справи, подана позивачем заява винесена на розгляд комісії та 21.08.2025 за результатами розгляду якої протокольним рішенням №34 позивачу відмовлено в наданні відстрочки, оскільки медичні документи не засвідчені у встановленому законом порядку. При цьому, у витягу з протоколу комісії зазначено, що відомості у ЄДРПВР відсутні, інформація на запит не надходила. Вирішено повідомити заявника про необхідність надання оригіналів або належним чином засвідчених копій документів,, які підтверджують наявність рупи інвалідності у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 51).
Так, після прийнятого комісією рішення, ІНФОРМАЦІЯ_2 сформовано повідомлення про відмову в наданні відстрочки №1/1/4399/5 від 21.08.2025, в якому повідомлено про причини відмови: копії медичних документів не засвідчені у встановленому законом порядку, що передбачено п. 58 Постанови від 16.05.2024 №560 (зв. ст. а.с. 51).
Однак, доказів направлення такого повідомлення позивачу матеріали справи не містять.
Окрім того, судом встановлено, що по закінченню визначеного в пункті 60 Постанови від 16.05.2024 №560 строку розгляду звернення, комісією на основі поданих документів прийнято рішення про визнання ОСОБА_1 таким, що не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на військову службу під час мобілізації на строк до 05.11.2025, що підтверджується витягом із протоколу від 04.09.2025 №38 (а.с. 52).
Так, після прийнятого комісією рішення, ІНФОРМАЦІЯ_2 сформовано повідомлення №1/1/4991/4 від 05.09.2025, в якому повідомлено, що за результатом звернення за вх. №11/957/8 від 20.08.2025 у зв`язку із закінченням строків, визначених п. 60 Постанови від 16.05.2024 №560, комісією прийнято рішення про надання відстрочки на основі поданих документів та вказано, що для завершення процедури оформлення відстрочки, а саме отримання довідки та внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 та пред`явити оригінали або належним чином засвідчені копії медичних документів, які підтверджують наявність у ОСОБА_2 групи інвалідності (зв. ст. а.с. 52).
Однак, доказів направлення такого повідомлення позивачу матеріали справи не містять.
Не отримавши від відповідача жодної відповіді на подану заяву та вважаючи таке протиправною бездіяльністю відповідача щодо не розгляду заяви, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено та наразі триває.
Таким чином, на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII (в редакції станом на час виникнення спірних відносин, надалі Закон №389-VIII).
Окрім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі Закон №3543-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначено засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Так, статтею 1 Закону №3543-XII визначено, що мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Статтею 23 Закону №3543-XII визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Так, згідно пункту 14 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які здійснюють догляд за членами сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього підпункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.
При цьому, суд зауважує, що згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки). Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.
Відповідно до абзацу 9 пункту 11 Положення №154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
Пунктом 12 Положення №154 визначено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що до повноважень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить оформлення військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 №3633-IX було внесено зміни до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які набрали чинності 18.05.2024, зокрема статтю 22 Закону викладено в новій редакції. Так, новою редакцією статті 22 передбачено, зокрема, що «Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України».
Так, Кабінет Міністрів України, на виконання вказаної норми, 16.05.2024 прийняв Постанову №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (надалі Порядок №560).
Відповідно до п. 56 Порядку №560, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Пунктом 57 Порядку №560 передбачено, що для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Відповідно до п. 58 Порядку №560, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (пункт 59 Порядку №560).
Згідно з пунктом 60 Порядку №560, комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення. У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку. До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Отже, наведеними нормами визначено, що військовозобов`язаний має право на особисте подання на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяви за встановленою формою з доданими до неї документами, які підтверджують право на відстрочку, а комісії, утворені при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період зобов`язані, зокрема, вивчити отриману заяву та додані до неї документи, оцінити законність підстав для надання відстрочки, й фактично розглянути такі документи протягом семи днів з дати їх надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. Така комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, що оформляються протоколом. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за встановленою формою.
Як вбачається з наявних у справі матеріалів, заява ОСОБА_1 від 13.08.2025 отримана відповідачем і зареєстрована 20.08.2025 за вх. № №11/957/8.
Так, з повідомлення №1/1/4399/5 від 21.08.2025 вбачається, що відповідачем розглянуто заяву позивача та додані до неї документи та прийнято рішення про відмову в наданні відстрочки. Причиною зазначено: копії медичних документів не засвідчені у встановленому законом порядку, що передбачено п. 58 Постанови від 16.05.2024 №560 (зв. ст. а.с. 51).
В той же час, з повідомлення №1/1/4991/4 від 05.09.2025 вбачається, що за результатом звернення за вх. №11/957/8 від 20.08.2025 у зв`язку із закінченням строків, визначених п. 60 Постанови від 16.05.2024 №560, комісією прийнято рішення про надання відстрочки на основі поданих документів та вказано, що для завершення процедури оформлення відстрочки, а саме отримання довідки та внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 та пред`явити оригінали або належним чином засвідчені копії медичних документів, які підтверджують наявність у ОСОБА_2 групи інвалідності (зв. ст. а.с. 52).
Таким чином, суд встановив, що в даному випадку відсутня бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви позивача від 13.08.2025, оскільки фактично вона є розглянутою та за результатами такого розгляду прийняте відповідне рішення, підтвердженням чого є витяги з із протоколів комісії від 21.08.2025 та від 04.09.2025 та сформовані з їх наслідками повідомлення.
Більше того, згідно з витягом протоколу від 04.09.2025 №38, комісією на основі поданих документів прийнято рішення про визнання ОСОБА_1 таким, що не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на військову службу під час мобілізації на строк до 05.11.2025 (а.с. 52), тобто фактично відповідач прийняв рішення про задоволення поданої ОСОБА_1 заяви від 13.08.2025.
У зв`язку із цим, у задоволенні позовної вимоги щодо протиправності бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо не розгляду по суті заяви позивача від 13.08.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації слід відмовити.
При цьому, суд бере до уваги, що доказу направлення вищенаведених повідомлень позивачу матеріали справи не містять.
В той же час, пункт 60 Порядку №560 передбачає, що про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
Отже, відповідач зобов`язаний не тільки розглянути відповідну заяву, а й вчинити заходи щодо повідомлення заявника про прийняте рішення одним із альтернативних способів: засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою.
Водночас, відповідач не надав суду доказів, що позивачу було відправлено сформовані повідомлення №1/1/4399/5 від 21.08.2025 та №1/1/4991/4 від 05.09.2025 поштою.
При цьому, суд також зауважує, що позивач у заяві від 13.08.2025 зазначив свій контактний номер телефону (а.с. 10). Проте, доказу здійснення зв`язку із позивачем для повідомлення про прийняте за результатами заяви від 13.08.2025 рішення, відповідач суду також не надав, як і не зазначив про це у відзиві на позов.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
З огляду на викладене, враховуючи вимоги частини 2 статті 9 КАС України, а також встановлені обставини справи щодо фактичного розгляду і задоволення заяви позивача від 13.08.2025, позовні вимоги належить задовольнити шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомити належним чином, у відповідності до вимог пункту 60 Порядку №560 про прийняте рішення за результатом розгляду заяви від 13.08.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, то в силу вимог частини 3 статті 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача підлягає стягненню частина сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн.
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій задовольнити частково.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ), у відповідності до вимог пункту 60 Порядку №560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», про прийняте рішення за результатом розгляду заяви від 13.08.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) частину сплаченого судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Відповідачу рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.