Справа № 160/16034/25
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Калугіної Н.Є.,
при секретарі судового засідання - Корольової Г.В.,
представника позивача - Баден О.В.,
представника відповідача - Герасименко К.О.,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
В обґрунтування позову зазначено, що контролюючим органом протиправно та необґрунтовано прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, оскільки висновки відповідача в Акті перевірки та відповідне ППР ґрунтуються на міркуваннях та припущеннях відповідача, не підтверджених наявними документами та вимогами чинного законодавства, засновані на хибному трактуванні норм чинного законодавства та суперечать сталим висновкам Верховного Суду у аналогічних правовідносинах. Позивачем підтверджено господарські відносини належними первинними документами, зокрема, видатковими накладними, податковими накладними, банківськими платіжними документами, актами приймання передачі товару, виконання послуг/робіт, передачі матеріалів тощо, які повністю підтверджують факти придбання ним у зазначених контрагентів товарів та послуг. Разом з тим, в Акті перевірки не міститься посилань на жодні докази, які б свідчили про безтоварність операцій позивача та його контрагентів, не наведено обставин та не надано доказів збитковості господарських операцій або інших обставин, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру). Господарські операції з контрагентами мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали, що зумовлює хибність викладених в акті перевірки висновків податкового органу, а відтак, вони не можуть бути покладені в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, внаслідок чого останнє є таким, що винесене з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню та визнанню протиправним. Також позивач зазначив, що посилання контролюючого органу на відсутність у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу (оренда персоналу). Посилання податкового органу на інформацію баз даних податкового органу щодо відсутності у контрагента позивача можливості виконувати роботи (надавати послуги) не заслуговують на увагу, оскільки внесені відомості баз даних податкового органу є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, а висновки, викладені в податковій інформації, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків. До того ж на думку позивача, податкова інформація щодо контрагента по ланцюгу постачання не спростовує реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом, оскільки відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.08.2025 постановлено перейти зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Позивач подав відповідь на відзив, в якій не погодився з доводами відповідача, викладеними у відзиві, та додатково зазначив про помилковість наведених у відзиві міркувань стосовно відповідності критеріям ризиковості контрагентів позивача.
Згідно наданих відповідачем додаткових письмових пояснень (03.10.2025), відповідач навів підстави проведення перевірки та обставини направлення запитів про надання необхідних документів.
16.10.2025 протокольною ухвалою суд закрив підготовче провадження у справи та призначив справу до розгляду по суті на 30.10.2025.
27.11.2025 в судовому засіданні суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив перерву до 18.12.2025 (з урахуванням великого навантаження, обсягу доказів та складності справи), сторін повідомлено про те, що 18.12.2025 буде оголошено вступну та резолютивну частину рішення.
В судовому засіданні 18.12.2025 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позиції сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами економічної діяльності ТОВ «ВЕСАМ» за КВЕД є: 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування (основний) 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами 68.31 Агентства нерухомості 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах 25.30 Виробництво парових котлів, крім котлів центрального опалення 28.25 Виробництво промислового холодильного та вентиляційного устатковання 28.29 Виробництво інших машин і устатковання загального призначення, н.в.і.у. 28.99 Виробництво інших машин і устатковання спеціального призначення, н.в.і.у. 32.99 Виробництво іншої продукції, н.в.і.у. 33.11 Ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання 43.21 Електромонтажні роботи 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у. 33.13 Ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устатковання 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.
Згідно висновків акту, в порушення п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПКУ позивачем завищено податковий кредит на суму 1 994 239 грн., в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 994 239 грн., у т.ч.: - за листопад 2019 року у сумі 149 455 грн. - за грудень 2019 року у сумі 153 748 грн. - за вересень 2020 року у сумі 255 327 грн. - за грудень 2020 року у сумі 183 851 грн. - за листопад 2021 року у сумі 472 982 грн. - за грудень 2021 року у сумі 778 876 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (надалі - Закон № 996).
Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов`язкові реквізити, перелік яких наведений у частині другій зазначеної статті Закону №996.
Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу - п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України. У відповідності до вимог п. 200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутногого фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
У пункті 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт).
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
За змістом вимог п.200.4 ст.200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200:1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно з п.201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Проте якщо ж господарська операція фактично не відбулась, то платник податків не має права на податкову вигоду у вигляді податкового кредиту та/або зменшення оподатковуваного доходу на суму витрат.
Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема, про наявність таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних та/чи трудових ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг (відсутність управлінського, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів тощо); нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.
Отже, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами і які в сукупності зі встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.
Для проведення перевірки контролюючим органом було використано: - дані інформаційних баз ДПС України; України; податкова звітність, надана ТОВ «ВЕСАМ» до Державної податкової служби (ДПС) - договори, первинні та бухгалтерські документи ТОВ «ВЕСАМ» (видаткові накладні, акти приймання виконаних будівельних робіт, податкові накладні, платіжні документи та інші).
Щодо взаємовідносин з ТОВ «КОМПАНІЯ ДІПКО» за період з 01.07.2020 по 31.07.2020, відповідачем у акті вказано про відсутність у цього контрагента позивача необхідних трудових та матеріально-технічних, а також виробничих ресурсів. Згідно ланцюгу постачання товарів/послуг, відповідачу не вдалося прослідкувати джерела первинного походження товарів/послуг.
Разом з тим, контролюючим органом не наведено доводів в обгрунтування неповноти наданих позивачем під час перевірки первинної документації.
Суд зазначає, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Отже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Між позивачем (покупець) та ТОВ «НЕОН ФОРКС» (постачальник) укладено договір № 21/11/2019-2 від 21.11.2019, згідно умов якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорi, передати у власнiсть покупцевi Товар, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорi, прийняти та своєчасно оплатити цей Товар. Цiна, асортимент та кiлькiсть (об`єм) кожної партiї Товару погоджується Сторонами на пiдставi виставлених paхунків, якi є невiд`ємною частиною цього, договору. Доказом факту поставки Товару є оформленi належним чином видатковi документи (товарно-транспортнi накладнi та/або видатковi накладнi, довiренiсть на отримання товарно-матерiальних цiнностей). Якiсть Товару повинна вiдповiдати Паспортy якостi, технiчним умовам i ДСТУ. Уточненi характеристики та додатковi вимоги до якостi товару погоджуються Сторонами шляхом укладення додаткової угоди до цього договору. Покупець здiйснює приймання Товару за кiлькiстю та якiстю вiдповiдно до Iнструкцiї П-6, П-7, а також умовами цього договору. (п. 1.1.-2.3 договору).
Виконання сторонами договору умов поставки підтверджується наданими до перевірки та матеріалів судового справи первинними документами: рахунками на оплату № 93 вiд 21 листопада 2019, N9 50 вiд 16 грудня 2019, видаткові накладні № 816 від 06 грудня 2019, № 823 від 20 грудня 2019, №826 вiд 20 грудня 2019, товарно-транспортними накладними №Р816 06 грудня 2019, №Р823 20 грудня 2019, №23/12-3 від 23 грудня 2019, платіжними дорученнями № 2578 від 22 листопада 2019, № 2742 від 17 грудня 2019, податковими накладними від 25.12.2019 № 33, від 17.12.2019 №16, від 17.12.2019 №17, Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № НП-003175028, Спеціфікацією до акту наданих послуг № НП-003175028 від 31 грудня 2019, Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 за листопад 2019 - грудень 2024.
Цими документа підтверджено, що позивачем отримано податкових накладних за період з 01.11.2019 по 31.12.2019 на суму 1 819 216,36 грн., в т.ч. ПДВ 303 202,73 грн, суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними віднесені до складу податкового кредиту з ПДВ у листопаді 2019 року у сумі 149 455 грн. та у грудні 2019 року 153 748 грн. Транспортування товару відбувалось на підставі товаро-транспортних накладних, а також з відділення ТОВ «Нова пошта» товар доставлено на склад підприємства.
За даними бухгалтерського рахунку № 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» станом на 31.12.2019 заборгованість перед ТОВ «НЕОН ФОРКС» по зазначеним вище взаємовідносинам відсутня.
Згідно укладеного між позивачем (покупець) та ТОВ «КОМПАНІЯ ДИПКО» (продавець) укладено договір купівлі- продажу від 19.06.2017 № ДИ19062017, за умовами якого продавець зобов`язується передати товар у власність покупцю, а покупець зобов`язується належним чином прийняти та сплатити товар у кількості, з показниками якості, за цінами та у строки, зазначені у додаткових угодах до цього договору. На виконання умов вказаного договору ТОВ «КОМПАНІЯ ДІПКО» поставлено на адресу ТОВ «ВЕСАМ» товар, та відповідно до діючого законодавства оформлено податкові накладні та видаткові накладні, ТТН.
Станом на 31.10.2020 кредиторська та дебіторська заборгованість з ТОВ «КОМПАНІЯ ДІПКО» по зазначеним вище взаємовідносинам відсутня.
01.12.2020 між позивачем (покупцем) та ТОВ «ТЕРМО-ЛАЙН» (постачальник) укладено договір поставки №01/12-02, згідно умов якого, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити на умовах цього Договору Товар в асортименті, кількості та за ціною згідно узгоджених та підписаних між Сторонами Специфікацій та/або видаткових накладних до даного Договору, які є його невід`ємними частинами. Допускається узгодження Сторонами асортименту, кількості та ціни Товару за допомогою факсимільного зв`язку та/або електронної пошти. Предметом продажу за цим Договором є вентиляційне устаткування. Обсяги Товару, який поставляється по даному Договору, визначається на протязі дії цього Договору з урахуванням кількості та асортименту Товару по всіх поставлених на умовах Договору партіях Товару. Сторони дійшли згоди, що усі відносини між Сторонами, які стосуються тих чи інших поставок Товару Постачальником Покупцеві без посилання в накладній чи в іншому документі на цей Договір, здійснених у період дії даного Договору, регулюються цим Договором. Відсутність посилань в бухгалтерських та інших первинних документах на даний Договір у випадку, якщо поставка Товару мала місце в період дії цього Договору не може бути підставою для визнання таких поставок Товару бездоговірними (п. 1.1-1.4 договору).
Зокрема, виконання сторонами умов договору підтверджується видатковою накладною від 16.12.2020 №25, рахунком на оплату від 16.12.2020 №18 на суму 2109319,06 грн, товарно-транспортною накладною від 16.12.2020 №16/12-2, платіжними документами від 25.02.2021 №4274, від 01.03.2021 №4297, від 02.03.2021 №4301, №05.03.2021 від 4328, від 09.03.2021 №4338, від 11.03.2021 №4351, від 15.03.2021 №4373, від 19.03.2021 №4431, від 22.03.2021 №4445, від 31.03.2021 №4513, від 01.04.2021 №4519, від 21.04.2021 від 4638, від 28.04.2021 №4567, від 30.04.2021 №4671, від 19.05.2021 №4752, від 20.05.2021 №4761, від 24.05.2021 №4778, від 04.06.2021 від 4815, від 17.06.2021 №4778, від 18.06.2021 №4815, №4817, від 01.07.2021 №4694, від 05.07.2021 №4709, від 06.07.2021 №4721, від 15.07.2021 №4760, від 19.07.2021 №4772, від 20.07.2021 №4776, від 21.07.2021 №4778, від 30.07.2021 від 4831, від 05.08.2021 №4867, від 08.08.2021 від 4873, від 20.08.2021 №4835, від 01.09.2021 №4968, від 03.09.2021 №4994, №20.09.2021 №5093, від 05.10.2021 №5183, від 12.10.2021 №5246, від 18.10.2021 №5292, 20.10.2021 №5314, від 22.10.2021 №5339, податковою накладною від 18.12.2020 №2.
04.11.2020 між позивачем (замовник) та ТОВ «Термо-Лайн» (підрядник) укладений договір підряду № 04/11-02, згідно умов якого, підрядник зобов`язується за завданням замовника з дотриманням вимог законодавства виконати роботи: Будівництво дослідно-промислового об`єкта виробництва корпусних елементів спецвиробів. ДП "НВО "ПХЗ" Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Заводська, 44. Вентиляція систем В9 (прим.50), Пб, П7 (підпір), ПВ в обсягах та у строки, що зазначені у календарному плані виконання робіт згідно з додатком 1 (далі - календарний план), а Замовник - прийняти виконані роботи і оплатити їх. Склад та обсяги будівельних, монтажних, інших робіт з будівництва, що доручаються до виконання Підряднику, визначаються проектною документацією в частині тієї, що його стосується і погодженим локальним кошторисом на об`єкт. Склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі будівництва у разі внесення змін до проектної документації. Виконання робіт та приймання їх результатів здійснюються відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, державних стандартів України, державних будівельних норм, Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2005 р. №668 (далі - Загальні умови). Вартість робіт, порядок та умови проведення розрахунків. Вартість робіт визначається з урахуванням погодженої сторонами під час проведення переговорів щодо укладання Договору динамічної ціни (далі договірна (орієнтовна) ціна), яка становить: 96 099,66 (дев`яносто шість тисяч дев`яносто дев`ять гривень 66 копійок). Договірна (орієнтовна) ціна визначається сторонами на підставі локальних кошторисів, складених в порядку, визначеному Національним стандартом України ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013, які є невід ємною частиною Договору. Вартість робіт без урахування податку на додану вартість на момент укладення Договору становить: 80 083,05 (вісімдесят тисяч вісімдесят три гривні 05 копійок) Податок на додану вартість (20%) становить: 16 016,61 (шістнадцять тисяч шістнадцять гривень 61 копійка) Загальна вартість робіт становить: 96 099,66 (дев`яносто шість тисяч дев`яносто дев`ять гривень 66 копійок).
01.12.2021 між позивачем (замовником) та ТОВ «ТермоЛайн» (підрядник) укладено договір підряду, згідно умов якого, підрядник зобов`язується за завданням Замовника з дотриманням вимог законодавства виконати роботи: Реконструкція будівлі 164 для проведення підготовчих та кінцевих операцій виробів, спорядженних енергетичними речовинами. ДП "НВО "ПХЗ" Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Заводська, 44. Внутрішні інженерні мережі. Вентиляція в обсягах та у строки, що зазначені у календарному плані виконання робіт згідно з додатком 1 (далі - календарний план), а Замовник - прийняти виконані роботи і оплатити їх. Склад та обсяги будівельних, монтажних, інших робіт з будівництва, що доручаються до виконання Підряднику, визначаються проектною документацією в частині тієї, що його стосується і погодженим локальним кошторисом на об`єкт. Склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі будівництва у разі внесення змін до проектної документації. Виконання робіт та приймання їх результатів здійснюються відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, державних стандартів України, державних будівельних норм, Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2005 р. №668 (далі - Загальні умови). Вартість робіт, порядок та умови проведення розрахунків. Вартість робіт визначається з урахуванням погодженої сторонами під час проведення переговорів щодо укладання Договору динамічної ціни (далі - договірна (орієнтовна) ціна), яка становить: 21 658,36 (двадцять одна тисяча шістсот п`ятдесят вісім гривень 36 копійок). Договірна (орієнтовна) ціна визначається сторонами на підставі локальних кошторисів, складених в порядку, визначеному Національним стандартом України ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013, які є невід ємною частиною Договору. Вартість робіт без урахування податку на додану вартість на момент укладення Договору становить: 18 048,63 (вісімнадцять тисяч сорок вісім гривень 63 копійки) Податок на додану вартість (20%) становить: 3 609,73 (три тисячі шістсот дев`ять гривень копійки) 73 Загальна вартість робіт становить: 21 658,36 (двадцять одна тисяча шістсот п`ятдесят вісім гривень 36 копійок).
18.11.2020 між позивачем (покупець) та ТОВ «ТЕРМО-ЛАЙН» (постачальник укладений договір поставки №18/11-01, згідно умов якого, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець - прийняти і оплатити на умовах цього Договору Товар в асортименті, кількості та за ціною згідно узгоджених та підписаних між Сторонами Специфікацій та/або видаткових накладних до даного Договору, які є його невід`ємними частинами. Допускається узгодження Сторонами асортименту, кількості та ціни Товару за допомогою факсимільного зв`язку та/або електронної пошти. Предметом продажу за цим Договором є вентиляційне устаткування. Обсяги Товару, який поставляється по даному Договору, визначається на протязі дії цього Договору з урахуванням кількості та асортименту Товару по всіх поставлених на умовах Договору партіях Товару. Сторони дійшли згоди, що усі відносини між Сторонами, які стосуються тих чи інших поставок Товару Постачальником Покупцеві без посилання в накладній чи в іншому документі на цей Договір, здійснених у період дії даного Договору, регулюються цим Договором. Відсутність посилань в бухгалтерських та інших первинних документах на даний Договір у випадку, якщо поставка Товару мала місце в період дії цього Договору не може бути підставою для визнання таких поставок Товару бездоговірними. Ціна договору. Вартість товару та порядок розрахунків. Ціни на Товар встановлюються Постачальником в національній валюті України гривні та вказуються у Специфікаціях та/або рахунках-фактурах, та/або видаткових накладних на кожну конкретну партію Товару. Загальна сума Договору визначається загальною вартістю Товару, що поставляється на умовах цього Договору згідно всіх Специфікацій і видаткових накладних, підписаних Сторонами.
Виконання сторонами умов договору підтверджується видатковою накладною від 30.12.2020 №1, рахунком на оплату від 07.12.2020 №17 на суму 967140,00 грн, платіжними документами від 01.02.2021 №4094, від 02.02.2021 №4097, від 04.02.2021 №4112, від 04.02.2021 №4113, 05.02.2021 №4130, від 09.02.2021 №4156, від 29.03.2021 №4491, податковою накладною від 30.12.2020 №7, товарно-транспортною накладною від 30.12.2020 №30/12-1.
Відповідач в акті піддав сумніву економічну доцільність укладання наведеного вище договору з боку позивача, адже, ТОВ «ВЕСАМ» може самостійно виконати роботи, які виконав ТОВ "ТЕРМО-ЛАЙН". Цей висновок зроблений відповідачем на підставі того, що ТОВ «ВЕСАМ» має відповідну ліцензію, дозволи та має в штаті достатню кількість кваліфікованих працівників: будівельно-монтажна дільниця - 15 чол., пусконалагоджувальна дільниця- 3 чол.
Як зазначив позивач, в грудні 2020 року ТОВ «ВЕСАМ» за укладеними договорами виконав підрядних робіт на загальну суму 10 929 401,50 грн. з ПДВ, а сума виконаних субпідрядних робіт ТОВ «ТЕРМО-ЛАЙН» для ТОВ «ВЕСАМ» в грудні 2020 року склала 135 964,00 грн з ПДВ, що становить 1,24% від загальної суми виконаних робіт ТОВ «ВЕСАМ».
Виконання сторонами умов договору підтверджується рахунками на оплату від 29.10.2021 №10/29-05, №10/28-08, №10/29-08, №10/29-04, №10/29-07, від 01.11.2021 № 11/01-06, № 11/01-03, № 11/01-07, №11/01-04, № 11/01-05, № 11/01-02, від 02.11.2021 № 11/02-05, №11/02-09, № 11/02-06. № 11/02-08, № 11/02-07, № 11/02-04, від 13.10.2021 № 10/13-06, №10/13-05, від 12.10.2021 № 10/12-08, № 10/12-07, №10/12-09, від 23.11.2021 №11/23-03, №11/23-04, №11/23-06, № 11/23-05, №11/23-02, від 25.11.2021 №11/25-07, №11/25-02, №11/25-05, 11/25-04, № 11/25-08, № 11/25-06, 11/26-03від 26.11.2021 №11/26-04, №11/26-05, №11/26-07, №11/26-09, №11/26-08, №11/26-06, від 29.11.2021 № 11/29-02, від 26.10.2021 №10/26-03, від 15.11.2021 №11/15-01, від 24.11.2021 №11/24-05, №11/24-04, №11/24-06, №11/24-03; видатковими накладними від 03.11.2021 №10/29-05, №10/28-08, №10/29-08, №10/29-04, №10/29-07, від 04.11.2021 № 11/01-06, № 11/01-03, № 11/01-07, №11/01-04, № 11/01-05, № 11/01-02, від 005.11.2021 № 11/02-05, №11/02-09, № 11/02-06. № 11/02-08, № 11/02-07, № 11/02-04, від 16.11.2021 № 10/13-06, №10/13-05, № 10/12-08, № 10/12-07, від 18.11.2021 №10/12-09, від 26.11.2021 №11/23-03, №11/23-04, №11/23-06, № 11/23-05, №11/23-02, №11/25-07, від 29.11.2021 №11/25-02, №11/25-05, №11/26-04, 11/25-04, №11/26-05, №11/25-05, від 30.11.2021 №11/26-07, №11/26-09, №11/26-08, №11/26-06, від 09.12.2021 № 11/26-03, №11/29-02, №10/26-03, №11/15-01, від 10.12.2021 №11/24-05, №11/24-04, №11/24-06, №11/24-03; товарно-транспортними накладними від 03.11.2021 №03/11-3, №03/11-4, №03/11-2, №03/111, №03/11-5, від 04.11.2021 №04/11-4, №04/11-2, № 04/11-3, №04/11-6, №04/11-7, №04/11-5, від 05.11.2021 №05/11-2, № 05/11-6, №05/11-5, №05/11-4, №05/11-3, №05/11-1, від 16.11.2021 № 16/11-4, №16/11-5, №16/11-2, №16/11-3, від 18.11.2021 №18/11-1, від 26.11.2021 №26/11-5, №26/11-7, №26/11-1, №26/11-4, №26/11-6, №26/11-2, від 29.11.2021 №29/11-5, №29/11-4, №29/11-7, №29/11-2, №29/11-6, №29/11-3, від 30.11.2021 №30/11-6, №30/11-7, №30/11-5, №30/11-4, від 09.12.2021 №09/12-4, №09/12-1, № 09/12-3, від 10.12.2021 №10/12-3, №10/12-2, № 10/12-4, № 10/12-5; податковими накладними від 03.11.2021 №571, №574, №572, №568, №573, від 04.11.2021 №581, №578, №582, №579, №580, №577, від 05.11.2021 №584, №588, № 585, №587, №586, №583, від 11.11.2021 № 609, № №608, №612, №611, №610, від 12.11.2021 №614, від 15.11.2021 №619, №618, від 24.11.2021 № 636, № 638, № 637, № 639, від 26.11.2021 №652, № 653, № 655, № 654, №651, №656, № 648, від 29.11.2021 №657, №662, № 664, № 666, № 663, № 667, №665, від 30.11.2021 №672, №674, №673, № 671, платіжними інструкціями від 13.10.2021 № 5296, № 5268, № 5257. № 5266, № 5255, № 5267, № 5256, № 5265, від 26.10.2021 №5383, від 11.11.2021 № 5513, №5514, №5510, №5511, №5512, від 12.11.2021 № 5517, від 15.11.2021 №5523, від 15.11.2021 №5624, від 18.11.2021 №5559, №5560, №5557, №5558, №5561, від 24.11.2021 №5614, №5611, №5613, №5612, від 26.11.2021 №5641, від 29.11.2021 № 5646, від 28.01.2022 №6021, №6022, №6023, від 19.11.2021 № 5578, № 5579, №5580, № 5581, № 5583, №5582, від 13.04.2023 №7733, №7730, №7729, № 7732, № 7731, № 7735, №7734, від 11.02.2022 № 6166, №6165, № 6167, №6168, №6169, від 22.11.2021 № 5592, № 5591, №5590, № 5594, № 5593, № 5596, від 17.02.2022 № 6167, № 6196, № 6195, від 06.12.2021 №5685, від 08.12.2021 № 5727, № 5724, №5723, №5725, №5728, №5726, №5722, від 18.01.2023 № 7966, від 12.06.2022 №6664, від 15.06.2022 № 6663, № 6665, № 6666, № 6667, від 28.02.2023 № 7509, від 09.12.2021 № 5733, № 5729, №5734, № 5735, № 5730, №5747, №5748, від 10.12.2021 № 5753, № 5754, №5755, від 13.12.2021 №5763, від 13.01.2022 №5918, від 09.02.2023 №8115.
Отже, позивачем отримано податкових накладних за період з 01.11.2021 по 30.11.2021 на суму 7 511 146,27 грн, в т.ч. ПДВ 1 251 857,70 грн. В бухгалтерському обліку дані операції проведено наступним записом: Дт 631 Кт 311 - 9 972 184,28 грн. Дт 201 Кт 631 - 8 310 153,57 грн. Дт 6441 Кт 631 - 1 662 030,71 грн. Дт 231 Кт 201 - 8 310 153,57 грн. Дт 903 Кт 231 - 8 310 153,57 грн. Станом на 30.04.2023 р. кредиторська та дебіторська заборгованість з ТОВ «СТАЛЬІНВЕСТМИР» по зазначеним вище взаємовідносинам відсутня.
Умови договорів, укладених з ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод», позивачем виконані, про що свідчать акти виконаних робіт, що додані до матеріалів справи: акт від « 3» червня 2021 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2021 року, акт № 2 вiд « 24» грудня 2020 приймання виконаних будiвельних робiт за грудень 2020 року, акт №3 вiд « 27» квiтня 2021 приймання виконаних будiвельних робiт за квітень 2021 року, акт № 6 вiд « 16» грудня 2021 приймання виконаних будiвельних робiт за грудень 2021 року, акт № 1 вiд « 30» грудня 2020 приймання виконаних будiвельних робiт за грудень 2020 року, акт №3 від « 16» rрудня 2021 приймання виконаних будiвельних робiт за грудень 2021 року, акт №11 вiд « 30» листопада 2021 приймання виконаних будiвельних робiт за листопад 2021 року, акт №12 вiд « 30» листопада 2021 приймання виконаних будiвельних робiт за листопад 2021 року, акт №15 від « 16» грудня 2021 приймання виконаних будiвельних робiт за грудень 2021 року, акт №6 вiд « 30» листопада 2021 приймання виконаних будiвельних робiт за листопад 2021 року, акт №2 від « 18» грудня 2020 приймання виконаних будiвельних робiт за грудень 2020 року.
Отже, досліджуючи висновки акту перевірки щодо нереальності господарських операції з наведеними вище контрагентами позивача, відповідач здебільшого посилається на недостатню кількість трудових та матеріальних ресурсів у таких контрагентів, прийнятих стосовно деяких контрагентів рішення про відповідність їх критеріям ризиковості платника податків, відсутність, згідно реєстру податкових накладних, факту придбання таких товарів/послуг по ланцюгу операцій, порушення податкової дисципліни деякими контрагентами позивача та відсутність економічної вигоди щодо укладення договорів на виконання підрядних робіт, наявність відкритого кримінального провадження.
Суд зазначає, що про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг; нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.
На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами і які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.
Такі висновки зроблені Верховним Судом у низці судових рішень, до прикладу, у постановах від 14 лютого 2020 року по справі №826/1255/16, від 05 березня 2019 року по справі №826/6902/15, від 11 жовтня 2019 року по справі №826/2122/15, від 11 грудня 2018 року по справі №804/6942/16.
До того ж, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2022 року по справі №160/3364/19 зазначила, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як свідчать обставини цієї справи, висновки відповідача про нереальність спірних господарських операцій позивача базувались, на узагальненій податковій інформації з інформаційних баз контролюючого органу, зібраній щодо постачальників/надавачів послуг/виконавців робіт позивача по декільком попереднім ланцюгам постачання, зокрема: ЄРПН, звітність форми 20-ОПП, 4-ДФ тощо.
В аспекті викладеного слід звернути увагу, що за сталою та послідовною практикою Верховного Суду інформація, що міститься в інформаційних базах даних контролюючих органів носить інформативний характер та не доводить наявності порушень податкового законодавства добросовісним платником податку. Вказана позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом, зокрема в постанові від 30 вересня 2021 року у справі №400/1986/19. У постанові від 03 вересня 2019 року у справі №810/3790/17 Верховний Суд також вказав, що висновки про відсутність у контрагентів (по «ланцюгу» постачання) трудових та матеріально-технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, наявної в базі даних ДФС, проте податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.
Суд вважає необхідним зауважити, що презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання, презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного, як це передбачено у частині другій статті 77 КАС України. Не підтвердження у ході судового розгляду належними доказами доводів податкового органу щодо нереальності господарських операцій платника надає таким доводам характеру припущень та не може слугувати підставою для визначення податкових донарахувань.
Однак, зібраними у цій справі доказами доведено отримання позивачем товарів/послуг/робіт, це підтверджується насамперед первинними документами: рахунками фактурами, актами про передачу товару, актами приймання виконаних робіт/наданих послуг, видатковими накладними, а головне доказами оплати за отримані товари/виконані роботи/надані послуги, що підтверджує зміну майнового стану та рух активів позивача.
Також згідно пояснень позивача, необхідність укладення договору з ТОВ «ТЕРМО-ЛАЙН» щодо виконання підрядних робіт обумовлена значною перевантаженістю в грудні 2020 року відповідних підрозділів ТОВ «ВЕСАМ» та край жорстких термінів виконання робіт, тим більше, це не суперечить умовам укладених між позивачем та ТОВ «НВО «ПХЗ» договорам. Як зазначив позивач, залучення до співпраці субпідрядної організації дало можливість ТОВ «ВЕСАМ» вчасно та в повному обсязі виконати умови договору з ТОВ «НВО «ПХЗ».
Щодо доводів відповідача про недотримання ТОВ «НЕОН ФОРКС» податкової дисципліни (неподання звітності), суд зазначає, що стверджуючи про порушення контрагентами податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні звірки задля з`ясування реальності спірних господарських відносин та правомірності відображення їх наслідків в обліку платника податків. Проте, як встановлено суд під час розгляду справи, зустрічних перевірок контрагентів позивача податковим органом не проводилося. Допущені постачальником порушення вимог законодавства при веденні господарської діяльності не можуть впливати на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) ПДВ та до складу бюджетного відшкодування сплаченого у попередніх періодах постачальнику ПДВ.
Крім цього, у п.13 постанови від 24.04.2018 у справі №813/8500/13-а Верховний Суд виклав правову позицію, відповідно до якої, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними».
У Рішенні Європейського суду з прав людини від 09.01.2007р. у справі «Інтерсплав проти України» вказано, якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.
Щодо доводів відповідача про наявність прийнятих стосовно ТОВ «НЕОН ФОРКС» рішень про відповідність Критеріям ризиковості платника податків, суд зазначає, що такі рішення були прийняті вже після виконання сторонами умов поставки, що свідчить про те, що по-перше, такі рішенні не існували станом на момент здійснення господарської операції, позивач не знав та не міг про них знати, оскільки їх не існувало, і по-друге, податкові накладні, виписані за результатами такої господарської операції зареєстровані у встановленому законом порядку.
Щодо доводів позивача про відсутність сертифікатів якості або інших документів, які б могли свідчити про якість та походження придбаних товарів, чи недоліки в їх оформленні, суд зазначає, що ненадання таких документів під час проведення перевірки не свідчить про відсутність документів первинного бухгалтерського чи податкового обліку, зберігання яких є обов`язковим для платника податку, оскільки такі документи, в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Сертифікати не є документами первинного бухгалтерського обліку, так як не підтверджують факт здійснення господарської операції, а лише свідчать про якість товару, та не є обов`язковими при формуванні платником податку витрат та податкових зобов`язань, податкового кредиту з податку на додану вартість. Наявність або відсутність сертифікатів якості або їх недоліки при поставці товарів має значення виключно для подальшої їх реалізації, а не при їх використанні у власній господарській діяльності, а тому така обставина не може впливати на оподаткування спірних операцій.
Аналогічний висновок сформовано у постанові Верховного суду від 22.03.2024 у справі №808/8622/15.
Як зазначив Верховний Суд в постанові від 27 березня 2018 р. у справі №816/809/17, сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.
До того ж, під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства
Згідно сталої та послідовною практики Верховного Суду у такій категорії спорів, Верховний Суд неодноразово висловлювався про те, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Цей підхід підтримано і Великою Палатою Верховного Суду у згаданій постанові від 07 липня 2022 року по справі №160/3364/19.
Суд зазначає, що за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, придбання товарів та послуг з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, правильності обчислення податкового кредиту, наявності первинних документів, в тому числі податкових накладних, виданих особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість, платник податку на додану вартість має право на податковий кредит.
При цьому, контролюючим органом не надано належних та допустимих доказів на спростування реальності господарських операцій, зокрема, не долучено до матеріалів перевірки жодних доказів порушення кримінальної справи відносно посадових (службових) осіб позивача або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, наявності обвинувального вироку суду відносно контрагента позивача, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення спірних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) позивача та наміру одержати економічний ефект. Податкова ж інформація, щодо контрагентів позивача, не може слугувати підставою для відмови позивачу в отриманні податкової вигоди за відсутності доведення податковим органом недобросовісних узгоджених дій сторін господарської операції або обізнаності платника податку із податковими зловживаннями контрагентів.
Разом з тим, зазначені обставини, які фактично носять характер припущень з боку контролюючого органу, недостатньо, щоб стверджувати про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами.
За таких обставин, відповідачем не надано належних доказів, що фінансово-господарські операції між ТОВ «ВЕСАМ» та його контрагентами не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Разом з тим, суд наголошує, що усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.
Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з вимогами частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Враховуючи встановлені судом обставини, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. 2, 5, 9, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України суд,-
Адміністративний позов задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18 грудня 2025 року.

Суддя Н.Є. Калугіна