Справа № 420/36267/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/36267/24
Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Бітова А.І.,

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025р. про зміну способу і порядку виконання рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ ПФУ у Київській області, у якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 1.04.2019р. на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №2/3/1/7639 від 20.06.2024р., виданої станом на 5.03.2019р. у відповідності до вимог ст.43 і 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9.04.1992р. №2262-ХІІ та положень Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області з 1.04.2019р. перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №2/3/1/7639 від 20.06.2024р., виданої станом на 5.03.2019р. у відповідності до вимог ст.43 і 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9.04.1992р. №2262-ХІІ та положень Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», без обмеження максимальним розміром, та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 1.04.2019р. по день проведення перерахунку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2024р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №2/3/1/7639 від 20.06.2024р., наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 5.03.2019р..

Зобов`язано ГУ ПФУ у Київській області провести з 1.04.2019р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №2/3/1/7639 від 20.06.2024р., наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 5.03.2019р., із врахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

9.09.2025р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив змінити спосіб і порядок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2024р. у справі №420/36267/24 із зобов`язання ГУ ПФУ у Київській області провести з 1.04.2019р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №2/3/1/7639 від 20.06.2024р., наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 5.03.2019р., із врахуванням раніше виплачених сум, на стягнення з ГУ ПФУ у Київській області на користь ОСОБА_1 виплати по пенсійній заборгованості з 1.04.2019р. по день проведення перерахунку, в сумі 228 153,28грн..

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025р. змінено спосіб виконання рішення суду по справі №420/36267/24 шляхом стягнення з ГУ ПФУ у Київській області на користь ОСОБА_1 виплати по пенсійній заборгованості за період з 1.04.2019р. по 31.01.2025р. в сумі 228 153,28грн..

Не погодившись із даною ухвалою суду, ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Відповідно до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи ухвалу про зміну способу виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення стосується питання пенсійних виплат, що відповідно до приписів ч.3 ст.378 КАС України є безумовною підставою для зміни способу виконання рішення суду шляхом стягнення, якщо рішення суду не виконано протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Таким чином, враховуючи приписи ч.3 ст.378 КАС України у чинній редакції, та те, що судове рішення стосується виплати нарахованої заборгованості з виплати пенсії, своєчасна виплата якої гарантується державою, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості доводів заявника щодо зміни способу та порядку виконання рішення суду в частині зобов`язання здійснити виплату перерахованої пенсії.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив спірне питання, з огляду на наступні обставини.

Положенням ч.1 ст.129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч.ч.2,3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані ст.378 КАС України.

Положеннями абзацу першого ч.1 ст.378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з абзацом першим ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Апеляційний суд зазначає, що з 19.12.2024р. положення ч.3 ст.378 КАС України на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024р. №4094-IX (далі - Закон №4094-IX) були доповнені абзацом другим такого змісту: «Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.».

Ця норма встановлює самостійну та достатню підставу для зміни способу виконання після двомісячного строку невиконання рішення про пенсійні виплати.

Згідно із пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Як зазначено у пояснювальні записці до проекту Закону №4094-ІХ (https://itd.rada.gov.ua/billinfo/Bills/pubFile/1861803) він був ухвалений як елемент виконання Україною зобов`язань у межах групи справ Іванов (№40450/04)/Бурмич (№46852/13) і Національної стратегії розв`язання проблеми невиконання судових рішень, схвалену розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.09.2020р. №1218-р.

Метою внесення змін до процесуального закону є забезпечення реального виконання судових рішень, а не формальне підтвердження обов`язку суб`єкта владних повноважень.

Зміни до ч.3 ст.378 КАС України, внесені Законом №4094-ІХ, запроваджують автоматичний наслідок у вигляді можливості зміни способу виконання після двох місяців невиконання рішення.

Отже, з прийняттям Закону №4094-ІХ Верховна Рада України змінила концепцію ст.378 КАС України, запровадивши самостійну підставу для зміни судом способу виконання судового рішення.

Крім того, Верховна Рада України цим законодавчим актом усунула необхідність для позивача звертатися з новим позовом для стягнення вже нарахованих, але невиплачених сум, визнавши це непропорційним і таким, що підриває ефективність судового захисту.

Виходячи з мети цих змін, судове втручання у спосіб виконання не є переглядом суті рішення, а становить механізм забезпечення реального і своєчасного виконання судового рішення, що відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та ст.129-1 Конституції України.

Як вбачається із матеріалів справи, що 28.01.2025р. ГУ ПФУ у Київській області у добровільному порядку частково виконав рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2024р. по справі №420/36267/24, зокрема в частині проведення перерахунку пенсії, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з квітня 2019р. по січень 2025р. в сумі 228 153,28грн.. Проте, з часу проведення перерахунку пенсії та по день звернення позивача із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення (майже 8 місяців), відповідач не виконав судове рішення в частині виплати перерахованої пенсії.

Отже, у даній ситуації наявний факт частково невиконання відповідачем рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2024р. по справі №420/36267/24, яке набрало законної сили, щодо виплати на користь позивача перерахованої пенсійної виплати, протягом більш ніж двох місяців.

Апеляційний суд зазначає, що виконавче провадження, хоч і є завершальною стадією судового провадження, проте не є обов`язковою стадією, а є примусовим виконанням судових рішень.

Сама ст.378 КАС України не містить прямого посилання на те, що подання заяви про встановлення чи зміну способу або порядку виконання судового рішення можливе виключно після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами ст.378 КАС України, віднесено і до судового контролю (ч.9 ст.382-3 КАС України), застосування якого не залежить від наявності або відсутності виконавчого провадження (ч.4 ст.382 КАС України)

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно наявності підстав для задоволення заяви позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

У доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з додержанням норм процесуального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.242,308,311,315,317,321,322,325,327-329 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025р. про зміну способу і порядку виконання рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

О.В. Єщенко