Справа № 420/32019/25
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/32019/25

Категорія 109010000Головуючий у суді І інстанції: Василяка Д.К. час і місце ухвалення: м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Федусика А.Г., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИСТАРТОІЛ до Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування приписів, постанов про накладення штрафу, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування приписів, постанов про накладення штрафу.

Від представника позивача до суду першої інстанції надійшла заява про забезпечення позову в якій останній просить суд: забезпечити позов шляхом зупинення дії приписів про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №036/25 від 27.08.2025 року та №035/25 від 27.08.2025 року виданих Управлінням державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИСТАРТОІЛ заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИСТАРТОІЛ» про забезпечення позову задоволено. Зупинено дію приписів про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №036/25 від 27.08.2025 року та №035/25 від 27.08.2025 року виданих Управлінням державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради - до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 420/32019/25.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи заяву про забезпечення позову, судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не вказано вмотивованих висновків, до яких він дійшов, ні про ймовірність ускладнень, пов`язаних з виконанням рішення суду, ні про очевидні ознаки протинравності рішення, дії чи бездіяльності Управління, не зазначено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може унеможливлювати (ускладнювати) виконання рішення суду у разі задоволення позову, не вказано, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінки складності вчинення цих дій, встановлення, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними. Викладене свідчить про непропорційність та неспівмірність застосованих судом заходів забезпечення позову, а отже й про наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИСТАРТОІЛ подало відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що у випадку невжиття цього заходу для відновлення прав та інтересів позивача буде необхідно докласти значних зусиль та витрат. Також невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам третьої особи, оскільки в п.3 Вимог припису №035/25 від 27.08.2025 року зазначено «усунити порушення шляхом отримання документів або привести земельну ділянку до первинного стану», що зачіпає інтереси Орендодавця позивача ТОВ «БАЙ ПАСС СІТІ», оскільки земельна ділянка за адресою місто Одеса, Хаджибеївський район, масив №1, ділянка №13, ділянка номер :20:025:0007, знаходиться в тому ж стані яку товариство отримало від Орендодавця.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Частинами першою та другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Товариство з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИСТАРТОІЛ звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом: зупинення дії приписів про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №036/25 від 27.08.2025 року та №035/25 від 27.08.2025 року виданих Управлінням державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради.

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначив, що Управлінням державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради проведено перевірку дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті розташування наземного резервуару модульної автозаправної станції для зберігання палива за адресою: м. Одеса, Хаджибеївський район, масив №1, ділянка №13, кадастровий номер :20:025:0007) відповідно до Наказу управління №01-13/71ДАБК та направлення управління № 000051 від 05.08.2025 р. За результатами перевірки був складений акт 000051 від 27.08.2025 року, який був отриманий представником ТОВ «ЧЕРКАСИСТАРТОІЛ» 27 серпня 2025 р. На підставі акту перевірки та протоколів буди складені постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №011/25/225 вих. від 09.09.2025 року, №011/25/224 вих. від 09.09.2025 року, №011/25/223 вих. від 09.09.2025 року та винесені приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності робіт №036/25 від 27.08.2025 року, №035/25 від 27.08.2025 року. Не погоджуючись з складеними протоколами та приписами вважаючи їх протиправними, такими, що винесені на підставі необґрунтованих та надуманих тверджень, які не відповідають дійсним обставинам. Товариство звернулося з позовною заявою до Одеського окружного адміністративного суду. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року у справі 420/32019/25 прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИСТАРТОІЛ» до Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування приписів, постанов про накладення штрафу та відкрито провадження у справі. Після подання позовної заяви Товариство звернулось до Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради з листом №19/09-1 від 19.09.2025 р. в якому повідомило, що Товариство не погоджується з результатами перевірки, у зв`язку з чим звернулось з позовною заявою від 18.09.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду, про скасування постанов та приписів. Однак управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради 09.10.2025 року звернулось до Товариства з направленням №000076 від 08.10.2025 року та Вимогою №01-15/119Ф від 09.10.2025 року в якому повідомляється, що на підставі наказу Управління від 08.10.2025 року №01-13/104ДАБК направлення та наказу Міністерства розвитку громад та території України від 02.10.2025 року №1447 у період з 17.10.2025 року по 30.10.2025 року буде виконано захід позапланового контролю, щодо виконанням Товариством вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності робіт №036/25 від 27.08.2025 року, відповідно до чого з товариства знову вимагають Дозвільні документи, проектну документацію та інші документи. Як зазначено в Вимозі №01-15/119Ф від 09.10.2025 року, за невиконання вимог посадових осіб Управління, а саме не надання документів передбачена відповідальність згідно до п.2 ч.6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». Як вже зазначалось в позовній заяві Товариство не виконує жодних будівельних чи інших робіт та інших робіт з підготовки до будівництва, а лише розмішує обладнання на земельній ділянці, що і є предметом оскаржуваного рішення. Відтак на зазначену вимогу товариство не зможе надати документів. Також в разі задоволення позовних вимог, виконавчий документ (припис №036/25 від 27.08.2025 року) буде визнаний таким, що не підлягає виконанню. Таким чином спір стосується саме правомірності виконавчого документа, на підставі якого можуть бути застосовані санкції передбачені п.2 ч.6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». Цей захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з доходів Товариства.

Крім того, заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам третьої особи, оскільки в п.3 Вимог припису №035/25 від 27.08.2025 року зазначено «усунити порушення шляхом отримання документів або привести земельну ділянку до первинного стану», що зачіпає інтереси Орендодавця позивача ТОВ «БАЙ ПАСС СІТІ», оскільки земельна ділянка за адресою місто Одеса, Хаджибеївський район, масив №1, ділянка №13, ділянка номер :20:025:0007, знаходиться в тому ж стані яку товариство отримало від Орендодавця.

Суд зазначає, що за невиконання вказаних вище приписів юридична особа, фізична особа/фізична особа - підприємець несуть відповідальність, передбачену Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Отже, до ТОВ «ЧЕРКАСИСТАРТОІЛ» можуть бути застосовані примусові заходи впливу, в тому числі передбачені ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та у позивача виникнуть підстави для повторного звернення до суду з метою оскарження нових постанов та приписів складених Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Суд також враховує, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі №160/11784/23, від 14 січня 2025 року у справа №280/9045/24, від 04 лютого 2025 року у справі №280/8758/24, від 20 лютого 2025 року у справі N 280/9044/24, від 06 березня 2025 року у справі №420/25688/24, від 11 січня 2023 року у справі № 640/10679/22.

При цьому, суд звертає увагу, що розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи. Тобто виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному розпорядженню, діям чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Аналогічні висновки викладені у постановах у Верховного Суду, який від 14 грудня 2021 року у справі №240/16920/21, від 15 квітня 2022 року у справі №440/6755/21, від 21 грудня 2022 року у справі №160/11995/22, від 31 січня 2023 року у справі №140/8709/21, від 22 березня 2023 року у справі №380/8301/22, від 18 жовтня 2023 року у справі №ЗП/620/4/23

Суд додатково констатує, що тимчасовий процесуальний захист, як забезпечення позову, слугує превенцією (правовою гарантією) від можливих системних дій суб`єкта владних повноважень щодо зупинення господарської діяльності платника податку.

У пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Відповідно до статті 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Запропонований позивачем спосіб забезпечення позову відповідає його предмету та водночас вжиття визначених судом заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а насамперед зберігає існуюче становище до вирішення спору, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви позивача.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради, - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року по справі № 420/32019/25, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді А.Г. Федусик О.І. Шляхтицький