Справа № 160/35670/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 грудня 2025 рокуСправа №160/35670/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Героїв, 22-60, ), до відповідача-2: Центральної експертної команди Міністерства охорони здоров`я України (01021, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 7) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до відповідача-1: Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради (далі - відповідач-1), до відповідача-2: Центральної експертної команди Міністерства охорони здоров`я України (далі відповідач-2), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди;

- визнати бездіяльність Центральної експертної команди МОЗ України протиправною;

-зобов`язати встановити ОСОБА_1 III групу інвалідності з дати первинного звернення;

Альтернативно, у разі неможливості виконання вимоги пункту 3:

- зобов`язати відповідачів провести повторне оцінювання повсякденного функціонування з урахуванням правової позиції суду та виключно на підставі наявних медичних документів без витребування повторних довідок чи проведення нових оглядів.

Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність поведінки відповідачів щодо оцінки стану здоров`я позивача.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/35670/25 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд застосувати наступні заходи забезпечення позову:

- заборонити відповідачам вимагати від Позивача повторного проходження експертних оцінок, медичних оглядів, комісій та консультацій до ухвалення рішення суду у справі;

- заборонити вимагати від Позивача повторне подання медичних документів, які вже були надані або подані до суду;

- заборонити прийняття будь-яких нових рішень щодо питання встановлення інвалідності без урахування правової позиції суду;

- заборонити вчинення будь-яких дій, спрямованих на тиск, примус або створення штучних перешкод у реалізації права на судовий захист до набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що існує реальна загроза порушення прав Позивача, оскільки він позбавлений соціального захисту та доступу до медичних гарантій. Невжиття заходів забезпечення може призвести до ускладнення виконання рішення суду, оскільки повторні процедури можуть бути проведені до ухвалення судового рішення. Наявна очевидна протиправна поведінка відповідачів, яка виражається у формальній відмові у встановленні інвалідності та ігноруванні адміністративної скарги.

Перевіривши заяву про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 7 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу або подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Застосовуючи вищевикладені нормативні положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.

До заяви про забезпечення позову не долучено документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2025 становить 3028 грн.

Розміри ставок судового збору визначені у ст.4 Закону №3674-VI.

Згідно із приписами ст. 4 Закону №3674-VI за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову, заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду, заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення розмір судового збору становить 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за подання заяви про забезпечення позову позивач мав сплатити 3028*0,3=908,40.

В порушення вказаних нормативних положень до заяви про забезпечення позову не додано квитанції про сплату судового збору

Враховуючи вищевикладене, заява про забезпечення позову підлягає поверненню без розгляду як така, що не відповідає вимогам ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України щодо сплати судового збору за її подання.

Суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою після усунення недоліків, які стали підставою для повернення заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №160/35670/25 повернути без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя Н.В. Боженко