Справа № 160/34132/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 грудня 2025 року Справа № 160/34132/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши у м. Дніпрі матеріали позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «САМАРТЕПЛОЕНЕРГО» Самарівської міської ради про надання дозволу на погашення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі позивач) до Комунального підприємства «САМАРТЕПЛОЕНЕРГО» Самарівської міської ради (далі відповідач), що надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій позивач просить суд:

- надати дозвіл на погашення податкового боргу у сумі 36 137 533,73 за рахунок коштів отриманих від продажу майна Комунальне підприємство «САМАРТЕПЛОЕНЕРГО» Самарівської міської ради (), що перебуває у податковій заставі.

Позовна заява обґрунтована наявністю у відповідача податкового боргу та відсутністю його погашення.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/34132/25 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2025 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху, позивачу запропоновано усунути недоліки у встановлений судом строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

15 грудня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про усунення недоліків позовної заяви, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». В тексті заяви позивач повторює свої доводи щодо звільнення позивача від сплати судового збору.

Отже, недолік позовної заяви у вигляді несплати судового збору, вказаний в ухвалі суду від 05 грудня 2025 року, позивачем не усунуто.

Повторне заявлення тих самих доводів є недоцільним, оскільки вони вже були оцінені судом.

Щодо твердження про те, що відповідно до внесених змін податковий орган звільняється від сплати судового збору у питаннях, пов`язаних зі стягненням сум узгоджених грошових зобов`язань платників податків, слід зауважити, що у п. 27 статті 5 Закону №3674-VI йдеться виключно про звільнення від сплати судового збору «в частині стягнення сум податкового боргу». Жодних слів про те, що йдеться про «питаннях, пов`язаних зі стягненням сум узгоджених грошових зобов`язань» норма права не містить.

Посилання на пояснювальну записку в даному випадку є недоречним, оскільки вона складається до законопроекту на етапі його внесення до парламенту та може не узгоджуватися з остаточною редакцією норми права.

В даному випадку йдеться про невиправдано розширене тлумачення, коли «стягнення сум податкового боргу» розтлумачено як «усі питання, пов`язані зі стягненням сум узгоджених грошових зобов`язань», що порушує принцип законності згідно ст. 19 Конституції України.

Відповідач не навів жодного спростування висновку суду про те, що ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI неодноразово здійснено врегулювання, за яким законодавець звільняє певних позивачів від сплати судового збору з використанням ширших понять, що є відповідним заходом юридичної техніки (наприклад, вживання категорій «у справах, пов`язаних з»). Іншими словами, законодавець за наявності відповідної волі неодноразово звільняє від сплати судового збору не лише позови конкретної категорії, а певну групу предметів позову, формулюючи норму права відповідним чином. В спірному випадку відповідні обставини відсутні - законодавець не вказував про звільнення від сплати судового збору «у справах, пов`язаних зі стягненням податкового боргу», а також окремо не згадував звільнення від сплати судового збору за подання позовів про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Також попри посилання суду на судову практику Верховного Суду від 21.08.2025 року у справі №160/7428/25 та від 17.04.2025 року у справі №320/9860/23 позивач повторно навів більш застарілу судову практику.

Суд окремо звертає увагу: найбільш актуальним є приклад судової практики від 21.08.2025 року у справі №160/7428/25, який посилається на правовий висновок від 17.04.2025 року у справі №320/9860/23, чим підтверджує його актуальність.

Суд повторює, що п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI законодавцем сформульовано чітко та однозначно, тобто у спосіб, що не викликає множинності його розуміння та не потребує додаткового тлумачення. При цьому, пункт 27 частини першої статті 5 Закону №3674-VI містить вказівку на звільнення податкового органу від сплати судового збору лише за подання позову про стягнення сум податкового боргу, а не будь-яких інших позовних заяв, які прямо чи опосередковано пов`язані зі стягненням сум узгоджених грошових зобов`язань платників податків. Розширювальне тлумачення цієї норми призвело б до звільнення державних органів від сплати судового збору без належної правової підстави, що по суті означало б порушення судом принципу рівності сторін шляхом надання незаконної переваги суб`єкту владних повноважень.

Також суд звертає увагу на те, що саме таке правозастосування здійснюється Третім апеляційним адміністративним судом (ухвала від 28.11.2025 року у справі №160/31001/25).

Окрім цього, позивач так і не скористався правом заявити клопотання про звільнення від сплати судового збору, його відстрочення або розстрочення.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву належить повернути позивачу, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки позовна заява подана через підсистему «Електронний Суд», направленню позивачу підлягає тільки ухвала про повернення позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «САМАРТЕПЛОЕНЕРГО» Самарівської міської ради про надання дозволу на погашення податкового боргу - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві.

Роз`яснити, що згідно з ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко