Справа № 200/9617/25
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 грудня 2025 року Справа №200/9617/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Стойка В.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової Частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_2 в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за речове майно, яке належало йому до видачі станом на день його виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 , виходячи із закупівельної вартості такого майна станом на 01.01.2024;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за речове майно, яке належало йому до видачі станом на день його виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 , виходячи із закупівельної вартості такого майна станом на 01.01.2024.

Позивачем було надано клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке обґрунтоване тим, що позивач з 12.04.2022 року по 31.01.2024 року перебував в місцях несвободи внаслідок збройної агресії рф, що підтверджується довідкою СБУ від 08.02.2024 року № 33/7. З моменту виходу з полону позивач систематично проводить значний час у лікувальних закладах.

Відповідно до статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

До того ж, відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Згідно змісту позову, позивач був звільнений 23.10.2024, до суду звернувся - 06.12.2025. Отже строк звернення до суду є пропущеним, а з моменту отримання копії наказу про звільнення до моменту звернення до суду минуло більше року.

Відповідно до ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Досліджуючи обставини, визначені позивачем в обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення, суд звертає увагу на те,що Верховний Суд в постанові від 04.10.2024 у справі № 200/1643/24 також дійшов висновків, що тримісячний строк звернення до суду з дня одержання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені, застосовується виключно до спорів, пов`язаних із виплатами, що належать працівникові саме при звільненні. Дата ж отримання позивачем повідомлення про розмір нарахованої та виплаченої суми грошового забезпечення у відповідь на його заяву, не може слугувати відправною точкою для обчислення строку звернення із спірними вимогами, а лише вказує на час, коли позивач почав вчиняти дії з метою реалізації свого права.

Відтак позиція представника позивача з приводу того, що про порушення своїх прав позивач дізнався з листа №1553/1259 від 27.01.2025 підлягає відхиленню.

До того ж лист датовано 27.01.2025 року, що також знаходиться по за межами визначеного КЗпП України строку тривалістю три місяці.

З приводу перебування позивача в місцях несвободи з 12.04.2022 року по 31.01.2024 року внаслідок збройної агресії рф, що підтверджується довідкою СБУ від 08.02.2024 року № 33/7 в якості аргумента для поновлення строку звернення до суду.

Вже у період дії воєнного стану в Україні Конституційний Суд України ухвалив рішення від 06.04.2022 року № 1 -р(ІІ)/2022 та вказав на необхідність посиленого з боку Держави соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, а також на неможливість обмеження або скасування права на соціальний захист цієї особливої категорії осіб із спеціальним юридичним статусом.

Так, у рішенні від 06.04.2022 року № 1-р(П)/2022 Конституційним Судом України констатовано, що конституційні принципи закріпленні у статті 17 Конституції України є осердям конституційного ладу України, від захисту яких залежить його втілення загалом, зокрема й гарантованих Конституцією України прав і свобод людини і громадянина (друге речення пункту 5 мотивувальної частини), а також наголошено на головній ролі Збройних Сил України та інших військових формувань в обороні України, які своєю мужньою боротьбою забезпечують ефективний захист Української держави та Українського народу від агресії Російської Федерації проти України, розпочатої 20.02.2014 року, яка набула повномасштабного характеру з 24.02.2022 року (абзац перший підпункту 5.1 пункту 5 мотивувальної частини).

Приймаючи до уваги вказане суд наголошує на тому, що статус військовослужбовця, який перебував в місцях несвободи через збройний конфлікт, є безумовною окремою самостійною підставою для поновлення строку звернення до суду якщо перебування в місцях несвободи обмежило цей строк.

Проте суд повторно звертає увагу на те, що позивач перебував у місцях несвободи до 31.01.2024 року, звільнився зі служби 23.10.2024, до суду звернувся - 06.12.2025. Тобто з моменту визволення позивача до моменту звернення до суду минуло майже 2 роки, а відтак зазначений аргумент не може бути достатнім для поновлення строку звернення до суду та також підлягає відхиленню.

У тому числі представником позивача в обгрутування клопотання зазначено, що моменту виходу з полону позивач систематично проводить значний час у лікувальних закладах, проте жодного доказу в підтвердження вказаної обставини представником не надано, що порушує положення ч. 1 ст. 72 КАС України.

Враховуючи наведені обставини клопотання про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає.

Згідно частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачу необхідно надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із відповідними доказами в обґрунтування поважності причин пропуску такого строку, в якій у тому числі відображено позицію щодо дня ознайомлення позивача з наказом про звільнення.

За таких обставин зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової Частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху і встановити позивачеві десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви.

Позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із відповідними доказами в обґрунтування поважності причин пропуску такого строку.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, за сторінкою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки ://court.gov.ua/).

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.В. Стойка