Справа № 677/373/25
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 677/373/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шовкун В.О.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

17 грудня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Шидловського В.Б. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Щиборівської сільської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 14 від 13.09.2023 року,

В С Т А Н О В И В :

до Красилівського районного суду Хмельницької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Адміністративної комісії Щиборівської сільської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 14 від 13.09.2023 року.

Ухвалою суду від 10.03.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено 10-ти денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвали суду, позивачем подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою від 04 квітня 2025 року суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Не погодившись із постановленою ухвалою, позивач оскаржив її, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У доводах апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду та повернення позовної заяви, зважаючи на те, що протягом десяти днів з дня прийняття оскаржуваної постанови позивач був позбавлений можливості оскаржити її до суду, оскільки не міг подати з позовною заявою докази (матеріали адміністративної справи та інші документи) на обгрунтування своїх доводів щодо незаконності прийнятого рішення. Таких доказів у позивача станом на останній день оскарження постанови до суду не було, крім того суд не взяв до уваги, що позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору.

Відповідно до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив встановлений частиною другою статті 286 КАС строк оскарження постанови, наведені ним причини пропуску даного строку є неповажними, а також не встановлено інших підстав для поновлення цього строку.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм процесуального права з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що первинний позов зі спірними позовними вимогами був поданий уже з пропуском строку звернення до суду (оскільки про оскаржуване рішення позивач дізнався у січні 2024 року, 04 березня 2024 року позивач звернувся з позовом, строк на звернення до суду було поновлено.

У справі № 677/390/24 позовна заява була повернута (ухвалою суду від 29.05.2024 року) на підставі його особистої заяви про залишення його позову без розгляду. І лише після повернення позовної заяви у цій справі позовна заява із аналогічними вимогами була подана до суду знову, вже 06.03.2025 року.

На виконання вимог ухвали суду позивачем подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій він зазначає, що про існування оскаржуваної постанови адміністративної комісії Красилівської міської ради дізнався 04.02.2024 року, а саме внаслідок отримання поштою за адресою його проживання постанови від 22.01.2024 року про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення штрафу, накладеного згідно з постановою за порушення п.п. 7 п. 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії шляхом самовільного безоблікового підключення електропроводки до мережі шляхом пошкодження ізоляції ввідного кабелю та прихованого підключення електропроводки поза приладом обліку електроенергії.

Така постанова адміністративної комісії була винесена на підставі матеріалів перевірки, проведеної 16.08.2023 року працівниками Красилівського РЕМ та складеного ними акту про порушення №001745 від 16.08.2023 року.

06.02.2024 року позивач звернувся до НКРЕКП зі скаргою на дії представників Красилівського РЕМ та рішення комісії того ж РЕМ від 27.09.2023 року про визнання його винним у зазначеному порушенні.

Тобто, зазначає,що ним були вжиті заходи досудового врегулювання даного спору.

Одночасно з цим, також оскаржив до суду вже зазначену постанову адміністративної комісії Щиборівської сільської ради. Позовна заява у справі № 677/390/24 була повернута ухвалою суду від 29.05.2024 року на підставі його особистої заяви про залишення позову без розгляду.

Суд першої інстанції, при розгляді позовної заяви у справі №677/373/25, дійшов висновку, що позивач не вказав, які саме об`єктивні поважні (непереборні) причини унеможливили його звернення до суду у строк, встановлений чинним процесуальним законодавством. Також не наведено змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати свої процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку.

Оскільки позовна заява не містить належних доказів на підтвердження усунення недоліків, які викладені в ухвалі суду першої інстанції про залишення без руху від 10.03.2025 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів ( частина друга статті 122 КАС).

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Спеціальний строк оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлений частиною другою статті 286 КАС, відповідно до якої позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Тобто, законом чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності (як у спірному випадку) встановлено спеціальний десятиденний строк, який обчислюється з дня вручення відповідного рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Верховним Судом неодноразово надавалася оцінка поважності причин пропуску строку звернення позивачами до суду, встановленого статтею 288 КУпАП, в обґрунтування поновлення якого останні посилалася на досудове врегулювання спору шляхом звернення зі скаргою на постанову про адміністративне правопорушення до компетентного органу.

Так, відповідна позиція Верховного Суду щодо вказаного питання, викладена у постановах від 23 вересня 2022 року у справі № 750/10714/21, від 11 грудня 2018 року у справі № 463/1221/17, від 05 березня 2020 року у справі № 127/7446/19 та від 07 грудня 2020 року у справі № 522/14986/19.

Так, у вищенаведених постановах Судом зазначено, що вказаною нормою передбачено право вибору особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, звернення особи до відповідного органу зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення не є досудовим вирішенням спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав. Ураховуючи наведену позицію Верховного Суду звернення зі скаргою до відповідного органу не є поважною причиною пропуску строку на звернення до суду із позовом про визнання протиправною постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Варто зазначити, що пропуск строку звернення до суду не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Також, суд зазначає, що відповідно до змісту положень статті 122 КАС особа, яка вважає, що рішенням, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи законні інтереси, повинна подати відповідну позовну заяву у визначений законодавством строк, а у випадку його пропуску з поважних причин в найкоротший час після того, як відпали обставини, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

Позивач вважає, що підставою для поновлення йому пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, є вжиття заходів щодо отримання доказів, необхідних для звернення до суду шляхом направлення звернень до Красилівського РЕМ та АТ "Хмельницькобленерго", в яких, зокрема, зазначені вимоги щодо надання доказів в адміністративній справі. Відповідно, позивач не міг звернутись до суду щодо оскарження постанови в межах встановленого КАС строку, оскільки не міг подати з позовною заявою докази, яких не було надано позивачу на його звернення.

Проте, даній обставині суд першої інстанції надав належну оцінку, зазначивши, що у випадку неможливості отримання доказів самостійно, позивач вправі подати клопотання про витребування судом разом з поданням позовної заяви (стаття 80 КАС).

У рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 Конституційний Суд України роз`яснив, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, а інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Згідно з частиною першою та другою статті 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом і ним не надано суду належних обґрунтувань та доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для повернення позовної заяви у відповідності до вимог статті 123 КАС.

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій встановив обставини справи, не допустив порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Шидловський В.Б. Капустинський М.М.