Справа № 521/19959/25
Суддя: Мазун І. А.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/253/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.

за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Хаджибейського районного суду міста Одеси звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Бардук Віктор Іорданович з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 13 січня 2025 року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) ОСОБА_2 було винесено постанову № 413 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210, ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 17 000 грн.. Вважає, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 № 413 від 13.01.2025 року є необґрунтованою та незаконною, винесена без достатніх доказів наявності складу адміністративного правопорушення і такою, що не відповідає обставинам справи, вимогам частини третьої статті 62 Конституції України, статей 7, 245, 276, 280 КУпАП, та є такою, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню.

Зазначає, що згідно довідки на військовозобов`язаного, звільненого з органів (кадрів) МВС, виданої рядовому запасу ОСОБА_1 , останній з 14.08.2000 року до 19.01.2010 року перебував в органах (кадрах) МВС, і не пізніше 29.01.2010 року зобов`язаний прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 для взяття на військовий облік. Вимоги зазначеної довідки ОСОБА_1 були виконані. Згідно військово-облікового документу № 1, 10.01.2025 року ОСОБА_1 взято на облік ІНФОРМАЦІЯ_3 . Військово-обліковий документ № 1 видано 15.01.2025 року. Згідно відомостей, які відображаються у застосунку «Резерв+» ОСОБА_1 військово-облікові дані останнього уточнені вчасно, дата уточнення даних 16.01.2025 року. З`являтися до будь-якого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 зобов`язаний лише за повісткою відповідного ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказує, що ніяких повісток ОСОБА_1 не отримував. Окремо відмічу, що матеріали справи не містять повістки про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Щодо порушення вимог ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну політику та мобілізацію», я саме відсутність при собі військово-облікового документу та порушення правил військового обліку в умовах особливого періоду, а саме несвоєчасне оновлення військово-облікових даних. Представник позивача зазначає, що 26.01.2010 року, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 було поставлено на військовий облік, і у військово-обліковому документі останнього було поставлено відповідну відмітку. 23.12.2024 року, медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 було визнано інвалідом 3-ї групи, про що видано відповідну довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААД № 369205 від 23.12.2024 року. 10.01.2025 року, з метою внесення вищезазначених відомостей до військово-облікових документів, ОСОБА_1 відвідав ІНФОРМАЦІЯ_3 де був поставлений на облік. Військово-обліковий документ № 1 видано 15.01.2025 року. Згідно відомостей, які відображаються у застосунку «Резерв+» ОСОБА_1 військово-облікові дані останнього уточнені вчасно, дата уточнення даних 16.01.2025 року.

Відповідно військово-облікового документу № 1, до ОСОБА_1 застосовано відстрочку від мобілізації на підставі п.2 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну політику та мобілізацію», дійсної до 31.12.2025 року. Згідно Довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААД № 369205 від 23.12.2024 року та пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 виданого 21.05.2025 року, ОСОБА_1 являється інвалідом 3-ї групи, відповідні відомості внесені до військово-облікового документу № 1. Проте, незважаючи на дотримання ОСОБА_1 вимог діючого законодавства начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 виніс оскаржувану постанову.

Відмічає, що постанова № 413 від 13.01.2025 року, якою начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210, ч.3 ст.210-1 КУпАП і наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн., була постановлена без участі самого ОСОБА_1 . Згідно витягу з застосунку «Резерв+» у ОСОБА_1 штрафів немає. ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом дії особливого періоду неодноразово звертався до підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Дані оновлював/уточнював вчасно.

Також, позивач просить суд поновити строк на звернення до суду із відповідним позовом, пропущений із поважних причин, адже дану постанову він фактично виявив лише 11.11.2025 року, при перегляді свого мобільного застосунку «Дія», у розділі «виконавчі провадження» побачив відкрите відносно нього виконавче провадження № 77864234 від 22.04.2025 року. Будь-якого належного повідомлення або вручення постанови йому не здійснювалося.

Представник позивача у зв`язку з вищевказаним просить суд визнати незаконними дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , з притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210, ч.3 ст.210-1 КУпАП, і накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн., скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № № 413 від 13.01.2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у скоєні адміністративних правопорушень передбачених ч.3 ст.210, ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1695,68 (одна тисяча шістсот дев`яносто п`ять) грн 68 коп..

Ухвалою судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 20 листопада 2025 року було відкрито провадження у справі.

Ухвалою судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 20 листопада 2025 року було зупинено стягнення Хаджибейським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, адреса: 65005, м. Одеса, вул. Старицкого, 10 А) у виконавчому провадженні № 77864234 від 22.04.2025 року, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 штрафу у розмірі 37769,00 грн..

Представник позивача в останнє судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином. Надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати без його участі.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судове засідання не з явився, сповіщений належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Представник Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено такі факти та обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд погоджується з доводами позивача про пропущення ним процесуального строку, встановленого законом на подачу адміністративного позову, з поважних причин та вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з вказаним позовом, адже в постанова №413 від 13.01.2025р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210, ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не містить відмітку про те, що особа, яку притягнуто до відповідальності, отримала копію оскаржуваної постанови, зокрема немає відмітки, що позивач ОСОБА_1 відмовився від її отримання. Також відповідачем не надано доказів про направлення позивачу копії вказаної постанови у встановлений законом строк.

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 13 січня 2025 року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) ОСОБА_2 було винесено постанову № 413 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210, ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно якої ОСОБА_1 допустив порушення правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (Додаток 2 до постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 року) в умовах особливого періоду, а саме не перебування на військовому обліку за місцем проживання у Р(М)ТЦК та СП. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних ОСОБА_1 не перебуває на обліку в жодному ТЦК та СП України. Також, в ході розгляду справи було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , допустив порушення вимог ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну політику та мобілізацію», я саме відсутність при собі військово-облікового документу та порушення правил військового обліку в умовах особливого періоду, а саме несвоєчасне оновлення військово-облікових даних у термін, що визначений п.2 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ від 11.04.2024 р. № 3633-ІХ. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.210, ч.3 ст.210-1 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_3 постановив накласти на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , штраф у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. (а.с. 24-25)

11 листопада 2025 року позивач через застосунок «Дія» отримав сповіщення про відкриття Хаджибейським ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчого провадження № 77864234 від 22.04.2025 року щодо примусового виконання постанови Відповідача у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, постанови № 413 від 13 січня 2025 року.

Матеріали справи не містять доказів того, що Позивач отримував повістку про виклик до органу, що розглядав справу про адміністративне правопорушення, на 13 січня 2025 року. Відповідно, він не мав об`єктивної можливості з`явитися за викликом або надати пояснення, що свідчить про порушення його права на захист та принципу змагальності сторін.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки на військовозобов`язаного, звільненого з органів (кадрів) МВС, виданої рядовому запасу ОСОБА_1 , останній з 14.08.2000 року до 19.01.2010 року перебував в органах (кадрах) МВС, і не пізніше 29.01.2010 року зобов`язаний прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 для взяття на військовий облік. (а.с. 17)

Вимоги зазначеної довідки ОСОБА_1 були виконані.

Згідно військово-облікового документу № 1, 10.01.2025 року ОСОБА_1 взято на облік ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 13-14)

Згідно відомостей, які відображаються у застосунку «Резерв+» ОСОБА_1 військово-облікові дані останнього уточнені вчасно, дата уточнення даних 16.01.2025 року. (а.с. 15)

Позивач надав докази оновлення своїх персональних даних, у тому числі адреси місця проживання, контактного номера телефону, що свідчить про відсутність в його діях як події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну політику та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

- резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

- військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

- військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

- особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно п.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну політику та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Вищенаведені норми Закону України «Про мобілізаційну політику та мобілізацію» дублюються Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 відноситься до категорії інших військовозобов`язаних, в зобов`язання яких входить:

- уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг протягом 60 днів з дня набрання чинності указу Президента України про оголошення мобілізації;

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Зазначені вимоги закону ОСОБА_1 виконав, що підтверджується витягом № 12024 від 10.07.2024 року з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. (а.с. 12)

З`являтися до будь-якого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 зобов`язаний лише за повісткою відповідного ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак повісток ОСОБА_1 не отримував, зокрема матеріали справи не містять доказів направлення повістки про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

26.01.2010 року, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 було поставлено на військовий облік, і у військово-обліковому документі останнього було поставлено відповідну відмітку.

Військово-обліковий документ № 1 видано 15.01.2025 року.

Згідно відомостей, які відображаються у застосунку «Резерв+» ОСОБА_1 військово-облікові дані останнього уточнені вчасно, дата уточнення даних 16.01.2025 року. (а.с. 26-28)

Відповідно військово-облікового документу № 1, до ОСОБА_1 застосовано відстрочку від мобілізації на підставі п.2 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну політику та мобілізацію», дійсної до 31.12.2025 року.

Згідно Довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААД № 369205 від 23.12.2024 року та пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 виданого 21.05.2025 року, ОСОБА_1 являється інвалідом 3-ї групи, відповідні відомості внесені до військово-облікового документу № 1. (а.с.21,22)

Згідно витягу з застосунку «Резерв+» у ОСОБА_1 штрафів немає.

ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом дії особливого періоду неодноразово звертався до підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Дані оновлював/уточнював вчасно.

Позивач стверджує, що постанова № 413 від 13 січня 2025 року йому не вручалась і не надсилалась належним чином, що позбавило його можливості скористатися правом на адміністративне або судове оскарження у строки, передбачені законодавством.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не наддасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції від 19 травня 2024 року військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані зокрема виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» (далі - Закон №3543-XII) громадяни зобов`язані, зокрема: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, з урахуванням пояснень сторін, суд дійшов висновку, що постанова № 1432 від 30 січня 2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП винесена з порушенням основоположних принципів адміністративного провадження та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач належним чином та своєчасно оновив персональні дані, включаючи адресу місця проживання, контактні телефони, про що свідчать надані ним докази, а саме скан-копія з «Резерв+». Позивач ОСОБА_1 являється інвалідом 3-ї групи, відповідні відомості внесені до військово-облікового документу № 1.

Водночас, відповідач не довів, що здійснив виклик позивача та надіслав повістку за актуальними контактними даними. Таким чином, позивач не був повідомлений належним чином про розгляд справи та позбавлений можливості реалізувати право на захист. Окрім цього, відповідач не направив позивачу постанову №413 від 13.01.2025 року.

Відсутність у позивача належного повідомлення про розгляд справи, а також доказів про вручення повістки та самої постанови, позбавила його можливості реалізувати свої процесуальні права, що відповідно до ст. 7, 268, 278 КУпАП є істотним порушенням, яке тягне за собою визнання спірної постанови протиправною та її скасування.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень, у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КпАП України.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 9 КАСУ).

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.

Відтак, враховуючи встановлені недоліки, які суд позбавлений можливості усунути в ході судового розгляду, належним способом захисту порушеного права у даному випадку ОСОБА_1 є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, даючи оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Керуючись Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 7, 8, 9, 210, 247, 251, 280, 293 КУпАП, ст. ст.71, 72, 77, 139, 241-243, 245, 246, 250, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення з адміністративним позовом для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати незаконними дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , з притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210, ч.3 ст.210-1 КУпАП, і накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн..

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № № 413 від 13.01.2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у скоєні адміністративних правопорушень передбачених ч.3 ст.210, ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210, ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1695,68 (одна тисяча шістсот дев`яносто п`ять) грн 68 коп..

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів.

Повний текст рішення виготовлено 12 грудня 2025 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН