Справа № 420/11185/25
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/11185/25

Перша інстанція: суддя Караван Р.В.,

повний текст судового рішення

складено 26.09.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

15 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження з 01.01.2025 розміру пенсії ОСОБА_2 із застосуванням коефіцієнтів, визначених постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2025 відповідно до Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 та Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 у справі №540/303/21, Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2024 у справі №420/21580/23, з розрахунку 90% від місячної заробітної плати грошового забезпечення, згідно довідки Херсонської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) від 21.10.2020 №21-385вих-20, без обмеження пенсії максимальним розміром, та без застосування коефіцієнтів, визначених постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії;

- стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що з 01.10.2003 вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області, яким відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 № 1789-ХІІ їй призначена пенсія за вислугою років у розмірі 90 відсотків від розміру її місячної заробітної плати без її обмеження.

У зв`язку з незаконним обмеженням у травні 2023 року ГУ ПФУ в Херсонській області розміру моєї заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, сумою 75000 грн. (п`ятнадцять мінімальних заробітних плат), згідно норм статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», я звернулася до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 у справі №420/21580/23 задоволено її адміністративний позов, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №22 від 24.05.2023 про перерахунок моєї пенсії. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо перерахунку моєї пенсії з 01.10.2020 шляхом застосування обмеження розміру заробітної плати (грошового забезпечення) сумою 75000 грн., з якої обчислюється пенсія, визначеної у довідці Херсонської обласної прокуратури від 21.10.2020 № 21-385 вих20.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відновити нарахування та виплату мені пенсії, починаючи з 01.10.2020, з розрахунку 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Херсонської обласної прокуратури від 21.10.2020 №21-385вих-20, без обмеження пенсії максимальним розміром, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2024 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 у справі №420/21580/23 залишено без змін та набуло чинності (додаток №14).

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишено без задоволення. Касаційне провадження у справі не відкривалось. Відповідно до довідки Херсонської обласної прокуратури від 21.10.2020 №21-385вих-20 розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку моєї пенсії становить 80780 грн.

За результатами перерахунку розмір її пенсії склав 72702 грн. (80780 грн. х 90%). Пенсія в сумі 72702 грн. їй виплачувалась до 31.12.2024.

Починаючи з січня 2025 року Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області переглянуло розмір її пенсії в бік її зменшення, а саме, з цього часу їй виплачується пенсія в сумі 33713 грн. 40 коп.

18.02.2025 року позивач звернулась з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з вимогою поновлення мого законного права на отримання пенсії у повному об`ємі відповідно до рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 у справі №540/303/21, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2024 у справі №420/21580/23, поновити нарахування та виплату пенсії з 01.01.2025 і в подальшому із розрахунку 90% місячної заробітної плати (грошового забезпечення), зазначеної у довідці Херсонської обласної прокуратури від 21.10.2020 №21-385вих-20, без обмеження пенсії максимальним розміром, а саме, в сумі 72702 грн. Свої вимоги вона мотивувала нормами Конституції та іншими нормативно-правовими актами України.

На заяву позивача за підписом заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області Л. Тарнавської надано відповідь (лист) від 18.03.2025 за № 2106-1348/T-02/8-2100/25.

У листі Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області повідомило, що з 01.01.2025 розмір моєї пенсії до виплати, визначений з урахуванням коефіцієнтів, визначених в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» і становить 33713 грн. 40 коп., відповідно до розрахунку, наведеного у листі. Крім того, пенсійний фонд посилається на статтю 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік».

Таке зменшення встановленої пенсії, на погляд позивача, не відповідає нормам Конституції України та порушує право на належний рівень пенсійного забезпечення, у зв`язку з чим остання звернулась до суду з вказаним позовом.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що розміри державних соціальних стандартів та державних соціальних пільг можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України (Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 № 3- рп/2012).

Відповідно до статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. № 379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, Кабінетом Міністрів України ухвалено постанову № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період дії воєнного стану» (далі Постанова № 1).

Вказує, що в матеріалах пенсійної справи Позивача відсутня інформація про його безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення 4 зазначених заходів у Головного управління відсутні підстави для не застосування обмеження відповідно до Постанови № 1 по його пенсійній справі.

За наслідками застосування вказаної Постанови № 1 розмір пенсії до виплати з 01.01.2025 становить 33713,40 грн. Вважає, що пенсія перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та з 01.10.2003 отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закон України «Про прокуратуру» №1789-XII.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 у справі № 540/303/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №22 від 03.11.2020 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вуд.28 Армії, буд.6, ) з провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.10.2020 з розрахунку 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Херсонської обласної прокуратури від 21.10.2020 р. № 21-385вих-20. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 у справі № 540/303/21 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Змінено рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року, в частині зробленого у ньому висновку про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром. Доповнено 3 абзац резолютивної частини рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року висновком про необхідність здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром. В решті залишено без змін рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 у справі №420/21580/23 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №22 від 24.05.2023 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2020 року шляхом застосування обмеження розміру заробітної плати (грошового забезпечення), з якої обчислюється пенсія, визначеної у довідці Херсонської обласної прокуратури від 21.10.2020 року №21-385вих-20. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.10.2020 року, з розрахунку 90 % від загальної суми складових місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Херсонської обласної прокуратури від 21 жовтня 2020 року № 21-385вих-20, без обмеження пенсії максимальним розміром, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2024 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 у справі №420/21580/23 залишено без змін.

Відповідно до довідки Херсонської обласної прокуратури від 21.10.2020 №21-385вих-20 (додаток №2) розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 становить 80780 грн.

За результатами перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 склав 72702 грн. (80780 грн. х 90%).

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, з січня 2025 року Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області переглянуло розмір пенсії ОСОБА_1 та пенсія виплачується в сумі 33713 грн. 40 коп.

18.02.2025 позивач звернулась з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з вимогою поновлення її законного права на отримання пенсії у повному об`ємі відповідно до рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 у справі №540/303/21, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2024 у справі №420/21580/23 та поновити їй нарахування та виплату пенсії з 01.01.2025 і в подальшому із розрахунку 90% місячної заробітної плати (грошового забезпечення), зазначеної у довідці Херсонської обласної прокуратури від 21.10.2020 №21-385вих-20, без обмеження пенсії максимальним розміром, а саме, в сумі 72702 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом від 18.03.2025 за № 2106-1348/T-02/8-2100/25 повідомило, що розмір пенсії позивача станом на 31.12.2024 складає 72702,00 грн., що перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (23610,00 грн), відповідно, сума перевищення складає 49092,00 грн = 72702,00 грн. - 23610,00 грн., до якої застосовуються коефіцієнти, вказані в Постанові №1.

Відповідно з 01.01.2025 до виплати нараховується пенсія у сумі 33713,40 грн. = 23610,00 грн. + 10103,40 грн.

Не погоджуючись з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Указу Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022р. №2102-ІХ, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Тобто, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом №64/2022, не обмежені конституційні права і свободи людини і громадянина, які встановлені статтею 46 Конституції України.

Статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 №4059-IX установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до, зокрема, але не виключно, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. № 379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:

- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,5;

- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,4;

- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,3;

- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,2;

- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,1.

Таким чином, Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» установлено додаткові підстави для обмеження шляхом застосування коефіцієнтів розміру пенсій, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру».

Для осіб, пенсії яким призначено (перераховано) відповідно до актів законодавства, зазначених в абзаці першому цього пункту, та які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і в яких розмір пенсії, обчисленої відповідно до частини першої статті 27, абзацу другого частини першої статті 28 і статті 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, коефіцієнти застосовуються до відповідних сум перевищення пенсії, призначеної (перерахованої) відповідно до актів законодавства, зазначених в абзаці першому цього пункту, понад суму пенсії, обчислену відповідно до частини першої статті 27, абзацу другого частини першої статті 28 і статті 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, Законом №4059 та постановою №1 установлено додаткові підстави для обмеження у спосіб застосування коефіцієнтів розміру пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури врегульовано Законом України «Про прокуратуру».

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014р. №76-VIII внесені зміни до ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, зокрема ч.20, викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Рішенням Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019р. визнано неконституційним положення ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2011р. №1697-V11 зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України та встановлено, що ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції.

Таким чином, з 13.12.2019 року приписи ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якої Кабінет Міністрів України мав встановити певний порядок перерахунку пенсії прокурорів, не є чинними.

Конституційний Суд України в рішенні зазначив, що в Основному Законі України встановлено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (ст. 6). Згідно з приписами Конституції України єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України; до повноважень Верховної Ради України належить, зокрема, прийняття законів (ст.75, п.3 ч.1 ст.85).

Відповідно до ч.1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; судоустрій, судочинство, статус суддів; організація і діяльність прокуратури.

Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади; до його повноважень належить, зокрема, вжиття заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина; забезпечення проведення фінансової політики та політики у сфері соціального захисту; розроблення і здійснення загальнодержавних програм економічного, соціального розвитку України (ч.1 ст.113, п. 2, 3, 4 ст. 116 Конституцій України).

Конституційний Суд України зазначав, що метою функціонального поділу державної влади на законодавчу, виконавчу та судову є, зокрема, розмежування повноважень між різними органами державної влади, що означає самостійне виконання кожним із них своїх функцій та здійснення повноважень відповідно до Конституції та законів України (Рішення Конституційного Суду України від 8.07.2016р. №5-рп/2016).

Працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до ст. 86 Закону. В первинній редакції ч.20 ст.86 Закону передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій. Проте, згідно з чинною редакцією оспорюваного положення Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури вже не врегульовуються Законом, а повноваження щодо їх визначення делеговано Кабінету Міністрів України. З огляду на це Конституційний Суд України, перевіряючи на відповідність Конституції України положення ч. 20 ст. 86 Закону, виходить із такого.

У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо ролі прокуратури в системі кримінального правосуддя, ухваленій на її 724-му засіданні 6.10.2000 року, №Rec(2000)19 зазначено, що «у країнах, у яких прокуратура є незалежною від уряду, держава має вжити ефективних заходів для того, щоб гарантувати закріплення в законі суті й обсягу незалежності прокуратури» (п. 14).

Конституційний Суд України у Рішенні від 3.10.2001р. №12-рп/2001 зазначив, що стале забезпечення фінансування судів з метою створення належних умов для їх функціонування та діяльності суддів, а також, зокрема, органів прокуратури, робота яких тісно пов`язана з діяльністю судів, є однією з конституційних гарантій реалізації прав і свобод громадян, їх судового захисту. Відповідно до ч.2 ст.92 Закону України «Про Конституційний Суд України» Конституційний Суд України вважає за доцільне конкретизувати свою юридичну позицію, викладену в Рішенні від 03.10.2001р. №12-рп/2001, вказавши, що стале забезпечення фінансування судів з метою створення належних умов для їх функціонування потребує також сталого фінансування органів прокуратури, зокрема, належного соціального захисту їх працівників та осіб, які вийшли на пенсію. Потреба у належному соціальному захисті працівників органів прокуратури випливає з характеру покладених на них службових обов`язків у зв`язку з виконанням ними функцій держави, є гарантією незалежності їх діяльності у ефективному судовому захисті прав громадян.

Враховуючи міжнародні стандарти діяльності органів прокуратури та юридичні позиції Конституційного Суду України, метою нормативного регулювання, зокрема питань соціального захисту працівників прокуратури, є уникнення втручання інших органів влади в діяльність прокуратури з метою додержання принципу поділу влади та закріплення виключно на рівні закону питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

До повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що права делегування законодавчої функції парламентом іншому органу влади (у даному випадку Кабінету Міністрів України) Основним Законом України не передбачено. Таке делегування порушує вимоги Конституції України, згідно з якими органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст.6, ч.2 ст.19 Основного Закону України). До аналогічних висновків Конституційний Суд України дійшов у рішеннях від 09.10.2008р. №22-рп/2008, від 23.06.2009р. №15-рп/2009. (рішення від 20.05.2010р. №14-рп/2010).

Отже, Конституційний Суд України дійшов висновку, що право Кабінету Міністрів України визначати умови і порядок перерахунку призначених пенсій прокурорів порушує конституційні засади поділу державної влади в Україні на законодавчу, виконавчу і судову, призводить до порушення регулювання основ соціального захисту прокурорів, оскільки за його змістом регулювання порядку перерахунку призначеної пенсії працівникам прокуратури має здійснюватися актом Кабінету Міністрів України, а не законом України. Отже, положення ч.20 ст.86 Закону суперечить ст.6, п.14 ч.1 ст.92 Конституції України.

Крім того, Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини рішення від 28.08.2020р. №10-р/2020 зазначав, що предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов`язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України (абз.8 п.4 мотивувальної частини Рішення від 09.07.2007р. №6-рп/2007). Крім того, виходячи з того, що предмет регулювання Бюджетного кодексу України, так само, як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, що обумовлено положеннями п. 1 ч. 2 ст. 92 Основного Закону України, Конституційний Суд України в Рішенні від 27.02.2020р. №3-р/2020 дійшов висновку, що Кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію або скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України (абз.8 п.п. 2.2 п.2 мотивувальної частини). Ураховуючи викладене, Конституційний Суд України вкотре наголошує на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить ст.6, ч.2 ст.19, ст.130 Конституції України.

З вищевикладеного вбачається, що зміна правового регулювання відносин у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на службі в органах прокуратури, можлива лише у випадку внесення відповідних змін до Закону України «Про прокуратуру», а інші нормативно-правові акти підлягають застосуванню лише у випадку їх прийняття відповідно до цього Закону.

Отже, застосування до призначених (перерахованих) пенсій (пенсійних виплат) певної категорії осіб, коефіцієнтів зменшення пенсії згідно ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 призводить до обмеження конституційного права такої категорії осіб на належний соціальний захист, що передбачений спеціальним законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відтак, у разі суперечності між правовими нормами Закону України «Про Державний бюджет України» та правовими нормами спеціальних законів України, якими врегульовано ті ж самі правовідносини, застосуванню підлягають правові норми спеціальних законів України.

Оскільки Законом України «Про прокуратуру» не передбачено обмеження розміру пенсій шляхом застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів, тому до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постанови №1.

Додатково колегія суддів враховує, що у постанові від 09.06.2022 року у справі №520/2098/19 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що відповідно до ст.7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що застосування при перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру», постанови Кабінету Міністрів України, якою змінюються умови та/чи норми пенсійного забезпечення, зокрема постанови № 1, є вірним.

Додатково колегія суддів враховує, що право позивача на отримання пенсії без обмеження максимальним розміром встановлено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 у справі №420/21580/23, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2024 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 у справі №420/21580/23 - залишено без змін.

Отже, належним способом відновлення порушеного права позивача буде задоволення позову шляхом повернення позивача в становище, яке існувало до виникнення спірних правовідносин, а саме: зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01.01.2025 року перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії виходячи з 90 відсотків від заробітної плані, вказаної у Херсонської обласної прокуратури №21-385 вих-20 від 21.10.2020 року, без обмеження її максимальним розміром, без застосування обмежень встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 року «Про визначення порядку та виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням фактично виплачених сум.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Щодо розподілу судових витрат, слід указати таке.

Частина 1 статті 139 КАС України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Херсонській області слід стягнути суму судового збору на користь позивача за подання позову та апеляційної скарги в сумі 1211,20 грн. + 1816,80 грн = 3028 грн.

Керуючись ст. ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року -скасувати, ухвалити у справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо застосування з 01.01.2025 року понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2025 року перерахунок та виплату призначеної пенсії виходячи з 90 відсотків від заробітної плати, вказаної у довідці Херсонської обласної прокуратури №21-385 вих-20 від 21.10.2020 року, без обмеження її максимальним розміром, без застосування обмежень встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 року «Про визначення порядку та виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (код за ЄДРПОУ 2129507) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) 00 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді Н.В. Вербицька К.В. Кравченко