Справа № 580/10814/25
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року справа № 580/10814/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57) в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліції України, термін перебування на службі в Міністерстві надзвичайних ситуацій України з 24.06.2004 року по 18.12.2015 рік, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки;

- зобов`язати Головного управління Національної поліції в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки термін перебування на службі в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України з 24.06.2004 року по 18.12.2015 року, та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції починаючи з 21.12.2015 року, з врахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач відмовив у зарахуванні до стажу служби в поліції, який дає право на надбавку грошового забезпечення за вислугу років та надання додаткової відпустки періоду служби у Державній службі України з надзвичайних ситуацій з 24.06.2004 до 18.12.2015. Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки вказаний період його роботи в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України є військовою службою в органах цивільного захисту, а тому має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу та повинна зараховуватися до служби в органах внутрішніх справ, а в подальшому до стажу служби в поліції.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечив. Зазначив, що у частині 2 статті 78 Закону України «Про національну поліцію», яка є спеціальною нормою, наведено виключний перелік посад (видів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції, і цей перелік не підлягає розширенню. У вказаному переліку посад (видів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції, відсутня служба в Міністерстві надзвичайних ситуацій України, органах та підрозділах цивільного захисту. Тому, вважає, що служба в Міністерстві надзвичайних ситуацій України, органах та підрозділах цивільного захисту не підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як видно з послужного списку позивача №0010408 про періоди проходження служби в Збройних Силах, органах СБУ, МВС позивач з 24.06.2004 до 18.12.2015 проходив службу в МНС України, ДСНС України.

Згідно довідки від 24.06.2025 №68 01-5498/68 01, виданої ГУ ДСНС України у Черкаській області, ОСОБА_1 дійсно проходив службу в ГУ МНС, У МНС, ТУ МНС, У ДСНС безперервно з 24.06.2004 (наказ ГУ МНС України №44 від 24.06.2004) по 18.12.2015 (наказ У ДСНС №411 від 18.12.2015).

Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 24.06.2004 до 18.12.2015 проходив службу в МНС України, ДСНС України.

Також у витягу з послужного списку ОСОБА_1 зазначено наступну інформацію: "9. Проходження (включаючи дійсну строкову службу) у Збройних силах, Національній гвардії, Служби безпеки, Прикордонних військах, Цивільній обороні, у військах і органах МВС і МНС":

Служба в державній пожежній охороні:

24.06.2004 - 29.06.2004 пожежний ДПЧ-5 1-го загону ДПО по охороні ВАТ «Азот» м.Черкаси;

29.06.2004 27.08.2004 слухач навчального пункту ГУ МНС України в Черкаській області;

27.08.2004 18.10.2007 пожежний 5-ї державної пожежної частини 1-го загону ДПО по охороні ВАТ «Азот» м.Черкаси;

18.10.2007-09.09.2011 старший пожежний ДПЧ-5 1-го загону ДПО по охороні ВАТ «Азот» м.Черкаси;

09.09.2011-06.10.2011 ДПЧ-5 1-го загону ДПО по охороні ВАТ «Азот» м.Черкаси;

06.10.2011 19.04.2012 старший пожежний ДПЧ-5 1-го загону ДПО по охороні ВАТ «Азот» м.Черкаси;

19.04.2012-19.04.2012 відряджений для подальшого проходження служби до Територіального управління МНС у Черкаській області.

Територіальне управління МНС у Черкаській області:

19.04.2012 20.04.2012 зарахований у розпорядження начальника Територіального управління МНС у Черкаській області;

20.04.2012-27.07.2012 старший пожежний ДПЧ-5 1-го загону ДПО по охороні ВАТ «Азот» м.Черкаси;

27.07.2012-06.06.2013 пожежний-рятувальник 18 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Територіального управління;

06.06.2013-09.09.2015 пожежний-рятувальник 18 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Управління;

09.09.2015-16.09.2015 командир відділення 18 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Управління;

16.09.2015-18.12.2015 пожежний-рятувальник 18 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Управління;

18.12.2015 звільнений зі служби у запас Збройних Сил України.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області (ГУНП в Черкаській області) № 30 о/с від 18.12.2015 позивача призначено на посаду поліцейського батальйону патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 21.12.2025, встановивши вислугу років на день призначення - 01 рік 05 місяців 22 дні.

Наказом ГУНП в Черкаській області № 42 о/с від 22.03.2016 та Наказом Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (УПП в Черкаській області ДПП) № 56 о/с від 24.03.2016 позивача переведено для подальшого проходження служби до Департаменту патрульної поліції з 01.03.2016, відповідно до ч. 9 ст. 65 ЗУ «Про Національну поліцію».

Наказом УПП в Черкаській області ДПП №102 о/с від 13.02.2019 за рапортом позивача, останнього з 13.02.2019 звільнено зі служби в поліції, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію», встановивши стаж служби в поліції на день звільнення у календарному обчисленні 04 роки 07 місяців 16 днів.

Наказом ГУНП в Черкаській області № 228 о/с від 25.09.2019 позивача, відповідно до ст. 56 ЗУ «Про Національну поліцію», з 25.09.2019 прийнято на службу в поліцію та призначено на посаду поліцейського відділення № 2 взводу №1 роти конвойної служби ГУНП в Черкаській області, встановивши стаж служби в поліції 04 роки 07 місяців 15 днів.

20.06.2025 позивач звернувся до ГУНП в Черкаській області з заявою в якій просив зарахувати до стажу служби у Національній поліції України вислугу років з 24.06.2004 по 18.12.2015 проходження служби у Державній службі України з надзвичайних ситуацій.

Листом ГУНП в Черкаській області від 23.06.2025 № повідомлено позивача, про відсутність підстав для зарахування в стаж служби в поліції періоду служби з 24.06.2004 по 18.12.2015 в органах МНС України згідно з ст. 78 ЗУ «Про Національну поліцію».

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не зарахування до стажу служби в поліції терміну перебування на службі в Міністерстві надзвичайних ситуацій України, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, позивач звернувся до суду зпозовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2, 6 статті 43 Конституції України визначено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 1 статті 60 Закону № 580-VIII встановлено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статті 78 цього Закону № 580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Отже, до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а також служба в самій поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду.

Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності (стаття 1 Кодексу цивільного захисту України).

Відповідно до статті 101 Кодексу цивільного захисту України служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Не зважаючи на те, що, дійсно, служба цивільного захисту та військова служба є різними видами державної служби особливого характеру, а в чинному законодавстві прямо не вказано, що служба у органах та підрозділах цивільного захисту є військовою службою, суд, зазначає, що саме такою "прогалиною" в законодавстві є той факт, що відповідно до частини 2 статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу Збройних Сил України та Цивільній обороні України, і немає посилань на службу в органах цивільного захисту, яка має аналогічний правовий статус і виконує аналогічні обов`язки з органами Цивільної оборони України.

Відповідно до Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 629 (далі Положення № 629) (яке було чинним на момент проходження служби позивачем в органах МНС України), звільнення із служби осіб рядового і начальницького складу проводиться у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку перебування в запасі, встановленого Законом України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" і за станом здоров`я придатні до військової служби та у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку перебування в запасі, встановленого Законом України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", або визнані військово - лікарською комісією непридатними за станом здоров`я до військової служби, з виключенням з військового обліку.

Відповідно до пункту 56 Положення №629 особи рядового і начальницького складу можуть бути направлені для подальшого проходження служби з виключенням з кадрів МНС до військових формувань і правоохоронних органів. А тому служба позивача передбачає спеціальний порядок її проходження та звільнення з неї.

Крім цього, держава гарантує правовий та соціальний захист осіб державної пожежної охорони та служби цивільного захисту та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" та Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Період роботи позивача в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України є військовою службою в органах цивільного захисту, а тому має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, та повинна зараховуватися до служби в органах внутрішніх справ, а в подальшому до стажу служби в поліції.

З аналізу матеріалів справи та норм права, суд доходить висновку, що позивач служив у територіальному органі служби цивільного захисту, який входив у систему цивільної оборони, відповідно до Закону України від 03.02.1993 № 2974-XII "Про Цивільну оборону України" (втратив чинність 01.07.2013), тому враховуючи вищевказане, на нього поширюється дія пункту 2 частини 2 статті 78 Закону №580-VIII, згідно якого військова служба в Цивільній обороні України зараховується до стажу служби в поліції, що відповідачем зроблено не було.

Крім того, відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052 Державна служба України з надзвичайних ситуацій входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ, оскільки вона є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ, який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно - рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності, а тому перебування на службі в органах надзвичайної ситуації зараховується до стажу служби в національній поліції також на підставі пункту 3 частини 2 статті 78 Закону №580-VIII.

З аналізу матеріалів справи та норм права, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в частині зарахування позивачу, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, термін перебування на службі в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України та Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 24.06.2004 до 18.12.2015.

При цьому, з урахуванням встановленого, суд вважає, що не може бути задоволена вимога щодо протиправних дій Головного управління Національної поліції в Черкаській області при не зарахуванні до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, термін перебування на службі в органах в Міністерстві надзвичайних ситуацій України з 24.06.2004 до 18.12.2015, адже листом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 23.06.2025 позивача було повідомлено про відсутність підстав для зарахування до його стажу в поліції, служби в органах МНС України, тому фактично є бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Також суд, зазначає, що питання встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки є похідними від зарахованого стажу, і повинно виконуватись відповідачем, відповідно до вимог закону з урахуванням обставин встановлених у цій адміністративній справі, а відтак суд відмовляє у цій частині позовних вимог як передчасних, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 7, 9, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції періоду перебування на службі в органах Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 24.06.2004 до 18.12.2015.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції період перебування на службі в органах Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 24.06.2004 до 18.12.2015.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 600 (шістсот) грн. 00 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Петро ПАЛАМАР