Справа № 520/32591/25
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питання забезпечення адміністративного позову

"16" грудня 2025 р. справа № 520/32591/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОСТРЕЙД" про вжиття заходів забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОСТРЕЙД" (вул. Овочева, буд. 9, с-ще Васищеве, Харківський район, Харківська область, 62495, ) до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюба Марини Анатоліївни (вул. Юри Зойфера, буд. 3, оф. 22, м. Харків, 61058, РНОКПП НОМЕР_1 ), Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНО КОНСАЛТИНГОВЕ БЮРО "ТРІАДА" (пров. Успенський, буд. 4, прим. 501, м. Одеса, 65045, ), третя особа - Акціонерне товариство "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" (вул. Жилянська, буд. 32, м. Київ, 01033, ) про визнання неправомірними дій, звіту та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРОСТРЕЙД" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюба Марина Анатоліївна, Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНО КОНСАЛТИНГОВЕ БЮРО "ТРІАДА", в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюби М.А. щодо винесення Постанови від 23.07.2025 у зведеному виконавчому провадженні ВП №78671919, до якого приєднані виконавчі провадження ВП №78667737, №78667867, про визначення суб`єкта оціночної діяльності до спливу визначеного законом строку для узгодження вартості майна сторонами виконавчого провадження;

- скасувати Постанову, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Нелюби М.А., від 23.07.2025 у зведеному виконавчому провадженні ВП №78671919, до якого приєднані виконавчі провадження ВП №78667737, №78667867, про визначення суб`єкта оціночної діяльності до спливу визначеного законом строку для узгодження вартості майна сторонами виконавчого провадження;

- визнати неправомірним Звіт суб`єкта оціночної діяльності ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНВЕСТИЦІЙНО-КОНСАЛТИНГОВЕ БЮРО "ТРІАДА" (сертифікат суб`єкту оціночної діяльності видано 20.05.2024 за №223/2024 Фондом Державного майна) в особі оцінювача ОСОБА_1 , про незалежну оцінку майна від 30.07.2025 про вартість об`єкта нежитлової нерухомості, а саме: нежитлової будівлі овочесховища, загальною площею 7687,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, смт Васищеве, вул. Овочева, 9, та належить ТОВ "КРОСТРЕЙД" на праві власності;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюбу М.А визначити оцінку майна по зведеному виконавчому провадженні ВП №78671919, до якого приєднані виконавчі провадження ВП №78667737, №78667867, на підставі Висновку експерта №11844 за результатами проведення експертного оціночно-будівельного дослідження ННЦ "Інститут судових експертиз ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса" від 17.09.2025.

Разом із позовною заявою представником ТОВ "КРОСТРЕЙД" подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, у якій представник просить суд:

- до набрання законної сили рішенням суду у цій справі зупинити стягнення у зведеному виконавчому провадженні ВП №78671919, до якого приєднані виконавчі провадження ВП №78667737, №78667867, відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Нелюбою М.А.;

- до набрання законної сили рішенням суду у цій справі заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Нелюбі М.А. вчиняти дії у зведеному виконавчому провадженні ВП №78671919, до якого приєднані виконавчі провадження ВП №78667737, №78667867, спрямовані на примусову реалізацію арештованого майна, а саме нежитлової будівлі овочесховища, загальною площею 7687,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 51;

- до набрання законної сили рішенням суду у цій справі заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та всім органам, уповноваженим на проведення державної реєстрації (в тому числі територіальним органам Міністерства юстиції України, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (в т.ч. до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об`єкта нерухомого майна: нежитлової будівлі овочесховища, загальною площею 7687,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, смт Васищеве, вул. Овочева, 9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 51.

Заява обґрунтована тим, що в ході здійснення виконавчих дій в зведеному виконавчому провадженні приватний виконавець виніс постанову про опис та арешт майна від 22.07.2025 за ВП №78667737. 23.07.2025 було винесено постанову про призначення суб`єктом оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНО- КОНСАЛТИНГОВЕ БЮРО "ТРІАДА". Позивач із такими діями приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюби М.А. та результатами оцінки категорично не погоджується. Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. У випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Згідно із частиною 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, ураховуючи достатність наявних у матеріалах провадження доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви про забезпечення позову без участі сторін.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з частиною 2 статті 151 даного Кодексу суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, частиною 1 статті 151 КАС України встановлені види забезпечення позову.

Вжиття заходів забезпечення позову, які передбачені частиною першою статті 151 КАС України, можливі лише за наявності обставин, що визначені частиною другою статті 150 ККАС України.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Предметом заявленого адміністративного позову, про вжиття заходів забезпечення якого заявлено, є правомірніть постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюби М.А. від 23.07.2025 ВП №78667737 про визначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та звіту суб`єкта оціночної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНО-КОНСАЛТИНГОВЕ БЮРО "ТРІАДА" про незалежну оцінку майна від 30.07.2025.

За своїм змістом подана заява про забезпечення позову мотивована протиправністю оскаржуваних постанови та звіту. А невжиття заходів забезпечення адміністративного позову, на думку позивача, може мати наслідком заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Слід зазначити, що забезпечення позову - це, насамперед, вжиття судом, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Так, у вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням заявника.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо та достатньо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Рішення чи дії суб`єктів владних повноважень безумовно мають певний вплив на права та інтереси особи, що якої вони прийняті/вчинені. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Водночас, такі обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2023 року у справі №640/32519/21.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

До заяви про забезпечення позову не додано доказів на підтвердження наявності підстав, передбачених ст. 150 КАС України, які є обов`язковими для постановлення ухвали про забезпечення позову.

Посилання заявника на майбутню ймовірну загрозу ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту та поновлення порушених прав, не може бути єдиною підставою для забезпечення позову, оскільки, у разі вирішення спору на користь заявника по суті, застосовуються відповідні правові механізми, спрямовані на відновлення попереднього становища та виконання вимог законодавства.

Слід звернути увагу на те, що позивачем не вказано, у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому та не надано жодних доказів на підтвердження цього.

Матеріали справи не містять доказів звернення стягнення на майно позивача у зведеному виконавчому провадженні ВП №78671919 та вчинення приватним виконавцем дій щодо примусової реалізації нерухомого майна.

Отже, заява не містить належного та достатнього обґрунтування необхідності забезпечення позову та не містить доказів, які би вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності приватного виконавця, суб`єкта оціночної діяльності та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Сам собою факт прийняття відповідачем рішень, які стосуються прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову судом не виявлено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення у разі його ухвалення на користь позивача.

Крім того, суд звертає увагу, що ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (пункт 6); залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання (пункт 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Частиною першою статті 50 Закону №1404-VIII передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 50 Закону №1404-VIII після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 57 Закону №1404-VIII для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Частиною 1 ст. 61 Закону №1404-VIII визначено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 30 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Враховуючи вищевикладене, реалізація арештованого майна позивача, про заборону якої, зокрема, просить заявник у заяві про забезпечення позову, згідно із Законом №1404-VIII здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів (вартість майна позивача перевищує 30 мінімальних розмірів заробітної плати).

Згідно з приписами ч. 6 ст. 151 КАС України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави, територіальної громади, є неправомірним.

Відтак, виходячи зі змісту позовної заяви та викладеного у заяві про забезпечення позову обґрунтування щодо вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши наявні матеріали, станом на час винесення цієї ухвали, беручи до уваги відсутність обставин крайньої необхідності та підстав, з якими наведені вище норми Кодексу адміністративного судочинства України пов`язують можливість забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Керуючись положеннями ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОСТРЕЙД" про вжиття заходів забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОСТРЕЙД" (вул. Овочева, буд. 9, с-ще Васищеве, Харківський район, Харківська область, 62495, ) до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюба Марини Анатоліївни (вул. Юри Зойфера, буд. 3, оф. 22, м. Харків, 61058, РНОКПП НОМЕР_1 ), Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНО КОНСАЛТИНГОВЕ БЮРО "ТРІАДА" (пров. Успенський, буд. 4, прим. 501, м. Одеса, 65045, ), третя особа - Акціонерне товариство "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" (вул. Жилянська, буд. 32, м. Київ, 01033, ) про визнання неправомірними дій, звіту та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Біленський О.О.