Справа № 240/14179/25
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Житомир справа № 240/14179/25

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою суду від 29.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 02.09.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано Позивачу термін для усунення її недоліків.

11.09.2025 року Позивачем на виконання ухвали суду подано уточнену позовну заяву про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 13.05.2025 року №20 про відмову у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 22.04.2025 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач є особою, потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії. Позивач вважає, що наявність статусу особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, засвідчує, що держава визнала, що Позивач з дня аварії на ЧАЕС по 01.01.1993 року постійно проживав на території, яка відноситься до зони гарантованого (добровільного) відселення.

Позивач 06.05.2025 року з досягненням 54 річного віку та за наявності відповідного страхового стажу звернувся до Відповідача -1 із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Листом від 14.05.2025 року Відповідач -1 повідомив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 13.05.2025 року №20 відмовлено у такому призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю підстав, так як вважає, що в зоні гарантованого (добровільного) відселення Позивач прожив лише 02 роки 02 місяці 14 днів, що недостатньо для такого призначення пенсії. Таку відмову Позивач вважає протиправною.

Ухвалою суду від 15.09.2025 року уточнену позовну заяву прийнято до розгляду та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача -1, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у відзиві на позов проти позову заперечила і зазначила, що за принципом екстериторіальності заява Позивача про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років була передана для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. За результатами розгляду заяви Позивача рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Позивачу було відмовлено у призначенні такої пенсії по причині відсутності необхідного періоду проживання чи праці на території, яка відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення. Відповідач-1 листом від 14.05.2025 року лише довів до відома Позивача про таке рішення.

Представник Відповідача -2, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відзив на позов до суду не надав.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (надалі-Закон №1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Одночасно суд враховує, що відповідно до частини другої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII) особам, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні добровільного (гарантованого) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Саме у відповідності до вказаних правових норм було зумовлено звернення Позивача від 06.05.2025 року до Відповідача -1 щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до Закону № 796-XII.

За результатами розгляду вказаного звернення Позивача Відповідачем-2, було прийнято оскаржуване рішення від 13.05.2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років.

Таке рішення Відповідача -2 не відповідає обставинам справи та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню з огляду на таке.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні та у відзиві Відповідача -1, суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності права Позивача на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років, так як станом на 01.01.1993 року Позивач в зоні добровільного (гарантованого) відселення проживав та працював лише 2 роки 2 місяці 14 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до Закону №796-XII.

Наявність у Позивача 34 роки 8 місяців 27 днів загального страхового стажу на час звернення про призначення пенсії сторонами визнається і в межах даної справи не оспорюється.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення (06.05.2025 року) був особою, якій виповнилося повні 54 роки.

Судом встановлено та визнається представниками Відповідачів, що Позивачем на підтвердження права на таке призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років були надані, окрім інших, слідуючі документи:

- копія посвідчення громадянина, який потерпів внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 3) серії НОМЕР_1 , виданого 01.11.1993 року Житомирською обласною державною адміністрацією;

- копія довідки Відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 22.04.2025 року №8629 про те, що Позивач в період з 06.10.1988 року по 15.03.1990 року та з 11.07.1991 року по даний час постійно проживав та був прописаний в м.Коростені Житомирської області;

- копія диплому НОМЕР_2 про те, що Позивач з 01.09.1988 року по 28.06.1989 року навчався в Коростенському СПТУ;

- копія військового квитка;

- копія трудової книжки.

Заявою від 16.12.2025 року Позивач до справи долучив копію свідоцтва про неповну середню освіту від 11.06.1986 року на підтвердження його навчання в середній школі №9 міста Коростеня Житомирської області.

Тобто, Позивачем до позову долучено докази на підтвердження його проживання та навчання на території зони добровільного (гарантованого) відселення на день аварії на Чорнобильській АЕС по 15.03.1990 року та з 11.07.1991 року по даний час в м.Коростені Житомирської області Житомирської області.

Згідно до постанови КМ Української РСР від 23 липня 1991 р. №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" ( в редакції постанови КМ України № 914 (914-2008-п ) від 16.10.2008 ) місто Коростень Житомирської області відносяться до зони добровільного (гарантованого) відселення.

Як вже зазначалося судом, в розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні добровільного (гарантованого) відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років мають право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV, на 3 роки.

Відповідно до примітки до вказаної правової норми законодавець зазначив, що така початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Тобто, в розумінні вимог статті 55 Закону №796-XII право на зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV, на 3 роки мають особи, які постійно проживали чи постійно працювали у зоні добровільного (гарантованого) відселення за умови постійного проживання чи роботі в цій зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Як вже зазначалося судом, Позивачем до позову долучено докази на підтвердження його проживання на території зони добровільного (гарантованого) відселення в період з 26.04.1986 року по по 15.03.1990 року в місті Коростені Житомирської області.

Зазначене дає підстави суду зробити висновок, в розумінні вимог примітки до статті 55 Закону № 796-XII факт проживання в місті Коростені Житомирської області, що відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення, з моменту аварії надає Позивачу право на зниженням на три роки пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV, для призначення пенсії за віком.

Одночасно, суд враховує, що в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII до осіб, які потерпіли внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 3) відносяться особи, які постійно прожили або відпрацювали чи постійно навчалися на територіях зони гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше трьох років.

Тобто, наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 3) в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII підтверджує постійне проживання або роботу або навчання в зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії станом на 1 січня 1993 року ще не менше трьох років.

Крім того, долучені Позивачем до позову копія довідки довідки Відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 22.04.2025 року №8629, копія диплому НОМЕР_2 , копія свідоцтва про неповну середню освіту, копія військового квитка та копія трудової книжки підтверджують, що Позивач з 26.04.1986 року по 01.01.1993 року (за виключенням періоду проходження військової служби з 24.05.1989 року по 20.06.1991 року) постійно проживав, навчався та працював в місті Коростені Житомирської області, що сумарно становить більше 6 років.

Зазначене свідчить про наявність підстав для віднесення Позивача до категорії осіб, які на день аварії та з моменту аварії по 01.01.1993 року постійно проживали у зоні добровільного (гарантованого) відселення сумарно не менше 6 років, що відповідно до частини другої статті 55 Закону № 796-XII надає йому право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку ще на три роки (1 рік за 2 роки проживання).

Таким чином, в розумінні вимог частини другої статті 55 Закону №796-XII у Позивача наявне право на зниженням пенсійного віку на шість років (3 роки+1 рік з розрахунку 1 рік за два роки проживання), що є достатнім для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV, для призначення пенсії за віком на шість років.

Враховуючи наявність у Позивача права призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на шість років, як громадянину, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, що на день аварії та в період 26.04.1986 року по 01.01.1993 року сумарно на території, що відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення, прожив не менше 6 років, суд робить висновок про протиправність оскаржуваного рішення Відповідача-2 про відмову в такому призначенні пенсії та про наявність підстав для задоволення позову.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування рішення рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 13.05.2025 року №20 про відмову у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 22.04.2025 року.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до вимог частини 8 статті 139 КАС України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України судові витрати Позивача у вигляді судового збору в сумі 1211,20 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області так як спір виник внаслідок неправильного рішення цього Відповідача.

Керуючись вимогами ст.ст.2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 49094, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирський район, Житомирська область, 10003, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 13.05.2025 року №20 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 із зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 22.04.2025 року.

Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового судового збору в сумі 1211,20 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

17.12.25