Справа № 420/16546/25
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю СТАЙНОРТ до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до відповідачів із позовною заявою до суду, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06 березня 2025 року № 12594643/35929826 про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 29 січня 2025 року складеної Товариством з обмеженою відповідальністю СТАЙНОРТ ;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю СТАЙНОРТ податкову накладну № 4 від 29 січня 2025 року датою її фактичного подання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що між ТОВ «СТАЙНОРТ» та ТОВ «АВСК» було укладено договір поставки № 01-22.01/П. У подальшому ТОВ «СТАЙНОРТ» реалізувало частину вищезазначеної продукції ТОВ «ВІП АВТОХІМІЯ УКРАЇНА», що підтверджується рахунком на оплату № СТ000000075 від 24.01.2025 року та видатковою накладною, про що складено податкову накладну № 4 від 29.01.2025 року на загальну суму 9 000,00 грн, яка була направлена на реєстрацію. Реєстрація була зупинена з підстав відповідності п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. На вимогу податкового органу направлено первинні документи, але незважаючи на їх подання, відповідачем прийняте рішення яким відмовлено у реєстрації з підстав наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Таке рішення є протиправним, просять задовольнити позовні вимоги, оскільки надані документи в сукупності підтверджують здійснення господарської операції та обґрунтованість видання податкової накладної.

Від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнали та зазначили, що реєстрація податкової накладної була зупинена, оскільки обсяг постачання товару/послуги 8467, дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Позивачем були надані документи, які в своїй сукупності не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі.

22.01.2018 року між ТОВ «СТАЙНОРТ» та ТОВ «АВСК» було укладено договір поставки № 01-22.01/П. Згідно видаткової накладної № 4/1 від 03.01.2025 року до договору поставки № 01-22.01/П від 22.01.2018 року, ТОВ «Стайнорт» придбало у ТОВ «АВСК» товар, у тому числі пістолети для чистки автомобілів.

У подальшому ТОВ «СТАЙНОРТ» реалізувало частину вищезазначеної продукції ТОВ «ВІП АВТОХІМІЯ УКРАЇНА» , що підтверджується рахунком на оплату № СТ000000075 від 24.01.2025 року та видатковою накладною № 93 від 30.01.2025 року на загальну суму 9 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 1 500,00 грн.

ТОВ «ВІП АВТОХІМІЯ УКРАЇНА» оплатило придбаний товар 29.01.2025 року у повному обсязі, що підтверджується банківською випискою по рахунку ТОВ «СТАЙНОРТ» № НОМЕР_1 за 29.01.2025 року, перерахувавши авансом 9 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 20% 1 500,00 грн. на поточний рахунок Позивача.

Товар було відвантажено ТОВ «ВІП АВТОХІМІЯ УКРАЇНА» згідно видаткової накладної № 93 від 30.01.2025 року на умовах ЕХW склад постачальника за правила Інкотермс 2010.

ТОВ «СТАЙНОРТ» складено податкову накладну № 4 від 29.01.2025 року на загальну суму 9 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 1 500,00 грн. та направлено до ДПС України для проведення її реєстрації в ЄРПН.

Відповідно до квитанції від 12.02.2025 року реєстрація вказаної ПН зупинена, оскільки: «Обсяг постачання товару/послуги 8467, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку)…». Додатково запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку корегування в ЄРПН.

Позивачем 03.03.2025 року направлено повідомлення з наданням пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, з наданням первинних документів складених по господарській операції.

Рішенням Комісії № 12108610/35929826 від 06.03.2025 року, Позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної № 4 від 29.01.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з наданням копій документів, складених/оформлених з порушенням законодавства.

11.03.2025 року Позивачем подано скаргу на Рішення №12594643/35929826 від 06.03.2025 року.

За результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, рішенням від 17.03.2025 року № 12803/35929826/2 залишено скаргу без задоволення та залишено без змін рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вивчивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, дослідивши письмові докази та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню виходячи із такого.

Спірні правовідносини врегульовують Податковий кодекс України, постанова Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Постанова №1246), Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 (далі - Порядок №1165), Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520 (далі - Порядок №520).

Відповідно до п.п.14.1.60 п.14.1 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами. (далі ЄРПН)

Підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Відповідно до п. 187.1 статті 187 ПКУ датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплати товарів/послуг, що підлягають постачанню;

б) дата відвантаження товарів.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податків зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Положеннями пункту 74.2. статті 74 Податкового кодексу України встановлено, що в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.

Виходячи з аналізу положень ПК України, які регламентують порядок формування податкового кредиту, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Ці положення стосуються також порядку корегування податкового кредиту шляхом подання відповідних розрахунків.

Постановою Кабінету Міністрів України №1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11.12.2019, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).

Згідно п. 3 Порядку №1165, податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

П. 5. Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

П. 6. У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, ризиковості здійснення операції, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування зупиняється.

Пункт 1 вказаних Критеріїв передбачає, що обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі.

З аналізу положень Порядку №1165 вбачається, що саме у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено ПН/РК, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація ПН/РК зупиняється, а платник має право подати документи, необхідні для розгляду питання щодо реальності господарської операції, виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Отже, саме для вирішення питання ризиковості здійснення операцій, виключення платника з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, Комісія регіонального рівня має дослідити договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності та інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, ризиковості операцій.

Пунктом 20.2 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Для реалізації цієї норми Наказом Міністерства Фінансів України №520 від 12.12.2019, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрація яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрація яких зупинена, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Пунктами 4, 5 Порядку № 520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Порядком передбачено, що у разі зупинення податкової накладної платник подає на комісію документи, а саме: договори, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з пунктами 9, 10, 11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

У цій справі, відповідач відмовив у реєстрації податкових накладних з підстав надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Зазначаючи в рішенні про відмову у реєстрації РК про те, що наданні платником податку копії документи, складені/оформлені із порушенням законодавства, відповідач не зазначає які саме документи та в чому полягають ці порушення, або чому надані у своїй сукупності не задовольняють вимоги податкового органу, чи з якими порушеннями законодавства вони складені.

Лише у відзиві на позовну заяву ГУ ДПС в Одеській області зазначило, що у видатковій накладній № 93 від 30.01.2025 та в рахунку на оплату від 24.01.2025 відсутні обов`язкові реквізити покупця, такі як код ЄДРПОУ, юридична адреса та розрахунковий рахунок у банківській установі. Позивачем разом із повідомленням № 1 від 03.03.2025 не надано платіжну інструкцію, які б підтверджували оплату товару (правова позиція викладена в Постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2024 року у справі № 420/12545/24).Позивачем на розгляд комісії надано довіреність № 1 від 29.01.2025 вказано рахунок № 24 від 24.01.2025, але разом із повідомленням № 1 від 03.03.2025 надано рахунок на оплату № СТ000000075 від 24.01.2025.

За вказаних обставин, ТОВ «СТАЙНОРТ» надано контролюючому органу первинні документи, які складені із порушенням законодавства (статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні») та які не підтверджують настання подій, з якими пункт 187.1 статті 187 ПК України пов`язує дату складання відповідної податкової накладної.

Проаналізувавши позиції сторін та надані ними докази, суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, позивачем на вимогу податкову органу були надані не тільки докази щодо постачання товару/послуг та їх оплати замовником, але і докази придбання матеріалів у контрагентів позивача для виконання укладеного договору, платіжні інструкції та банківські виписки, підтвердження наявних матеріальних та трудових ресурсів, які свідчать про реальність операції та рух активів у кожного учасника договору.

Вказані обставини відповідачем не спростовуються.

Суд не погоджується з рішеннями комісії про відмову у реєстрації РК, оскільки позивачем надані пояснення та копії первинних документів, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію ПН, так як вони повністю підтверджують реальність здійснення господарської операції, наявність матеріальної бази у позивача для її здійснення та не є складеними з порушенням законодавства.

Щодо ненадання до податкового органу копії платіжної інструкції, що підтверджує оплату товару, суд зазначає, що податковому органу достеменно відомо, що платіжна інструкція - це, по суті розпорядження платника/розпорядника коштів до банку, який його обслуговує, про здійснення операції про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача на виконання укладеного договору з банком.

Отримувач платежу, яким у цій справі є позивач, не має і не може мати оригіналів платіжних інструкцій з відповідними підписами та печатками, а лише може отримати інформацію про надходження на його рахунки коштів згідно банківських виписок, адже він не дає розпоряджень на зарахування коштів. Вони зараховуються банком самостійно, тому що таке право йому надає клієнт договором.

Суд зазначає, що інших документів про надходження коштів на рахунки підприємства банки не дають, що відомо податковому органу, як і вищенаведені судом обставини та приписи Закону України Про платіжні послуги № 1591-ІХ від 30.06.2021 року, відповідно до п. 54 ст. 1 якого платіжна інструкція це розпорядження ініціатора (платника або іншої уповноваженої особи) надавачеві платіжних послуг (банку) щодо виконання платіжної операції.

Позивачем надана податковому органу банківська виписка про зарахування коштів, яка є достатнім доказом надходження коштів, а тому зазначена підстава відмови у реєстрації ПН є протиправною, як така, що не ґрунтується на приписах законодавства.

Щодо інших обґрунтувань відповідача таких як незазначення у видатковій накладній обов`язкових реквізитів покупця коду ЄДРПОУ, юридичної адреси та розрахункового рахунку, розбіжностей у дорученні щодо рахунку, суд зазначає, що незалежно від їх наявності, вони не є такими, що впливають на реєстрацію податкової накладної, оскільки визначальним для реєстрації ПН є вимоги ст. 187 ПК України, які виконані сторонами угоди, оскільки здійснено не тільки оплату, але і постачання товару.

Зазначене не спростовується відповідачем, а лише наводяться помилки у оформленні документів, які на думку суду не є такими, що дають підстави для відмови у реєстрації ПН, а є проявом надмірного формалізму зі сторони податкового органу.

Суд вважає, що позивач, надавши податковому органу пояснення, зазначивши про відсутність заборгованості по розрахункам, надавши всі первинні документи по цим операціям, має правомірні очікування на те, що інформація щодо розрахунків з контрагентами по спірній ПН ним підтверджена.

З наявних в матеріалах справи квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної убачається, що така містить вимоги про надання пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття відповідного рішення.

Суд звертає увагу, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів. При цьому, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган повинен вимагати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях, чого зроблено не було.

Загальними вимогами до акта індивідуальної дії як акта правозастосування є його обґрунтованість та вмотивованість, що означає надання податковим органом конкретних підстав для його оформлення (як фактичних, так і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів, що підтверджують правомірність формування та подання податкової накладної, безпосередньо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Використання податковим органом загального посилання на пункт Критеріїв, без зазначення відповідної підстави та розрахованих показників за критерієм, який відповідає платнику податку, є неконкретизованим і призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Тому невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. (Постанова ВС КАС від 12.02.2025 р справа №160/34198/23)

Невиконання податковим органом вищезазначених вимог щодо переліку витребовуваних документів та відсутність оцінки наданих, з урахуванням приписів ст. 187 ПКУ, призводить до того, що аргументовану позицію невідповідності наданих документів вимогам закону чи складених з його порушенням, податковий органи викладає лише у відзиві на позовну заяву, що позбавляє платника податків надати податковому органу ті документи які на його думку усувають недоліки наданих та є достатніми для реєстрації ПН, недопускаючи при цьому судового розгляду спору.

Фактично ГУ ДПС в Одеській області, ДПС України, маючи в розпорядженні достатню кількість первинних документів щодо підстав видання податкових накладних, приймаючи рішення про відмову у реєстрації, в його основу вкладають лише їхні сумніви та формальні недоліки другорядних первинних документів, ігноруючи при цьому інші первинні документи які підтверджують факт перерахування коштів та поставки товару/надання послуг, тобто виконання умов передбачених ст. 187 ПК України.

Такі рішення ГУ ДПС в Одеській області є проявом правового свавілля, оскільки стаття 19 Конституції України зобов`язує податковий орган діяти у межах закону та у спосіб ним передбачений, а ПК України передбачає, що всі сумніви слід тлумачити на користь платника податків.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Воно не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року справа №822/1817/18, від 21 травня 2019 року справа №0940/1240/18, від 10 квітня 2020 року справа №819/330/18.

Таким чином, на момент прийняття оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН, позивач виконав вимоги ПК України та Порядку №520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних, а надані документи та пояснення є достатніми для її реєстрації. Відмова в реєстрації ПН є протиправною, а прийняті рішення підлягають скасуванню.

Суд вважає, що оскільки встановлено, що Комісія протиправно відмовила у реєстрації ПН, а також прийнявши до уваги наявність у позивача права на реєстрацію ПН, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання ДПС України їх зареєструвати.

При цьому, слід зазначити, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав позивача.

Суд зазначає, що відповідачі не довели правомірність прийнятих ними рішень, а тому вони є протиправним та підлягають скасуванню, як такі що не відповідають вимогам зазначеним у ч. 2 ст.2 КАС України.

В той же час, позивач надав суду належні та допустимі докази, виклав правові обґрунтування правомірності позовних вимог.

Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. 241-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ТОВ «СТАЙНОРТ» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення ГУ ДПС в Одеській області від 06 березня 2025 року № 12594643/35929826 про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 29 січня 2025 року складеної ТОВ «СТАЙНОРТ» ()

Зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену ТОВ «СТАЙНОРТ» податкову накладну № 4 від 29 січня 2025 року датою її фактичного подання.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ Стайнорт () судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.