Справа № 160/6825/25
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/6825/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Щербака А.А., Малиш Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2025, (суддя суду першої інстанції Ільков В.В.), прийняте в порядку спрощеного провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/8825/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправними та скасування відповідей,

УСТАНОВИВ:

03.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати частково протиправною та скасувати відповідь В-60/1-0.191-202/6-25 від 19.02.2025 Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у частині після закінчення воєнного стану;

- визнати частково протиправною та скасувати відповідь В-60/2-0.191-204/6-25 від 19.02.2025 Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у частині після закінчення воєнного стану.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.02.2025 року відповідач своєю відповіддю В-60/1-0.191-202/6-25 відмовив йому у проведені позапланової перевірки згідно до його заяви від 17.02.2025 року, щодо земельних ділянок у районі провулку Широкого у м. Дніпро, зазначивши при цьому: Головному управлінню доручено включити до плану роботи Управління контролю за використанням та охороною земель перевірку за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності щодо земельних ділянок, зазначених у заявах гр. ОСОБА_2 , після закінчення воєнного стану. 19.02.2025 року відповідач своєю відповіддю В-60/2-0.191-204/6-25 відмовив йому у проведені позапланової перевірки згідно до його заяви від 14.01.25, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0:001:496:0028, зазначивши при цьому: Головному управлінню доручено включити до плану роботи Управління контролю за використанням та охороною земель перевірку за дотриманням вимог земельного законодавства під час відведення (надання) та використання земельної ділянки з кадастровим номером 0:01:496:0028 після закінчення воєнного стану.. Вказує, що частково не погоджується з такими діями у формі відповідей, виходячи з такого: - постанова КМУ від 13.03.22 №303 має юридичну силу меншу, ніж ЗУ "Про державний контроль у сфері господарської діяльності" (далі-Закон), а тому у першу чергу відповідач повинен був керуватись законом, а не постановою КМУ (порушення ст.19 Конституції); - за наслідком розгляду звернення, щодо проведення позапланової перевірки, може бути прийнято одне з таких рішень: провести позапланову перевірку, або відмовити у її проведені. Тому, вважає, що є протиправною такі рішення відповідача, як: включення перевірки до плану перевірок, але фактично провести перевірку вже після закінчення воєнного стану.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 16.12.2025 відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивачем надані додаткові пояснення, разом із клопотання про долучення додаткових доказів, які на думку позивача підтверджують протиправність забудови ТОВ «РИВЕРСАЙД».

Відповідач проти долучення вказаних доказів заперечує, зазначає, що вони не стосуються обставин цієї справи.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 79 КАС України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. (ч. 5 ст. 79 КАС України)

Разом з цим, відповідно до приписів ч. 8 ст. 79 КАС України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Як видно з клопотання про долучення доказів позивач просить суд прийняти такі докази:

відповідь Південно Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 12.02.2025 №01-08/279;

лист міністерства розвитку громад та територій України від 31.3.25 №2390/30/ ЗВГ-25;

рішення виконкому ДМР №12-22/4 від 22.4.25 «Про визнання таким, що втратило чинність, рішення виконавчого комітету міської ради від 26.11.2024 року №12-26/11 Про надання дозволу ТОВ «РІВЕРСАЙД» на проведення благоустрою території у районі провулку Широкого (Амур- Нижньодніпровський район)»;

рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.25 справа 160/9279/25;

постанову Дніпровського апеляційного суду від 5.08.25 по справі 199/66/23;

рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 2.10.25 справа 160/10193/25;

ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста від 1.9.25 справа 199/11768/25;

відео «Котеджи на 500 млн.грн» дата публікації: 19.11.25.

Саме клопотання подане до суду 15.12.2025, водночас докази які позивач просить долучити створені протягом лютого, квітня, серпня, вересня листопада 2025 року.

Позивач зазначає, що не міг раніше надати такі докази, оскільки нещодавно їх отримав, водночас, не повідомляє коли саме та за яких обставин він отримав такі докази, не надає відповідних підтверджень отримання документів, тим самим ОСОБА_1 не підтвердив наявності поважних причин, що унеможливили подання доказів у строк, встановлений ст. 79 КАС України.

Крім того, як видно зі змісту пояснень щодо доказів, наведених позивачем у клопотанні про долучення доказів, фактично наведеними доказами позивач обґрунтовує протиправність забудови земельної ділянки, водночас вказані обставини не є предметом розгляду в цій справі, предметом доказування в цій справі є саме правомірність та обґрунтованість розгляду та опрацювання заяви позивача про проведення позапланового заходу державного нагляду Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, як центрального органу державної влади.

Відтак, колегія суддів не приймає до розгляду надані позивачем докази, з огляду на порушення строку їх подання, а також з огляду на їх неналежність до предмету доказування.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом установлено та матеріалами справи підтверджено, що заяви позивача від 07.01.2025 року та 14.01.2025 року, які були направлені листами Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної військової адміністрації від 11.02.2025 № 1-638/0/261-25 (вх. № В-62/2/5-25 від 18.02.2025), від 06.02.2025 № 1-569/0/261-25 (вх. № В-60/3/5-25 від 18.02.2025), а також повторна заява позивача від 17.02.2025, яка надійшла безпосередньо на адресу Держгеокадастру (вх. В-60/1/5-25 від 18.02.2025) були розглянуті Держгеокадастром.

Листами від 19.02.2025 року № В-60/1-0.191-202/6-25 та № В-60/1-0.191-204/6-25 Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної військової адміністрації та заявнику надано відповідь, що Держгеокадастр, зокрема, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також проінформував, що у зв`язку з чинністю Постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 року № 303 Про припинення заходів державного нагляду (контролю) в умовах воєнного стану доручено Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області, як територіальному органу, який здійснює повноваження Держгеокадастру на території Дніпропетровської області включити до плану роботи Управління контролю за використанням та охороною земель перевірки за дотриманням вимог земельного законодавства після закінчення воєнного стану (листи від 19.02.2025 року № В-60/1-0.191- 201/6-25 та № В-60/1-0.191-203/6-25).

Позивач, звертаючись до суду із цим позовом посилався на порушення його прав, у зв`язку із чим просив визнати частково протиправною та скасувати відповідь В-60/1-0.191-202/6-25 від 19.02.2025 Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у частині після закінчення воєнного стану та визнати частково протиправною та скасувати відповідь В-60/2-0.191-204/6-25 від 19.02.2025 Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у частині після закінчення воєнного стану.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що до правовідносин із здійснення державного контролю за використанням та охороною земель стосовно об`єкта контролю земельних ділянок (не охоплюється поняттям здійснення перевірки господарської діяльності суб`єкта господарювання) слід застосовувати норми спеціального закону Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель, а відтак позивачем неналежно застосовані норми матеріального права. Отже, враховуючи наведене вище, слід дійти до висновку що листами від 19.02.2025 № В-60/1-0.191-202/6-25 та № В-60/1-0.191-204/6-25 не були не порушені права та інтереси позивача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи

місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в

межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання контролю за використанням та охороною земель урегульовані Земельним кодексом України та Законом «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Статтями 187, 188 Земельного кодексу України визначено, що контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Державний контроль за використанням та охороною земель в обсязі, визначеному законом, також здійснюється виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад набувають установлених законом повноважень із здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю.

Згідно з пунктами 1, 2 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2021 р. № 1302) (далі Положення), Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру.

Згідно до підпункту 33 пункту 4 Положення, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності, зокрема за додержанням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного

стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово продовжувався, зокрема згідно з Указом Президента України №26/2025 з 05 години 30 хвилин 14.01.2025 року строком на 90 діб.

Згідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 року № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) в умовах воєнного стану» (далі Постановою КМУ №303) припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану.

Однак, у п. 2 Постанови № 303 передбачено, що за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України протягом періоду воєнного стану дозволено здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах.

Отже, на період воєнного стану проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) допускається як виняток і лише за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері, яким у спірних відносинах є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Верховний Суд в постанові від 23.07.2025 в адміністративній справі №320/46530/23, зазначив, що "рішенням центрального органу виконавчої влади", про яке йдеться у п. 2 Постанови №303 та за наявності якого може бути проведено позаплановий захід контролю (нагляду), є рішення індивідуального характеру, яке прийняте відповідним адміністративним органом за наслідком оцінки конкретних обставин, що свідчать про наявність визначених у Постанові підстав для проведення заходу контролю (загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України).

Як видно зі звернень позивача від 07.01.2025, 14.01.2025 17.02.2025 він просив провести позаплановий захід контролю за використанням земель, вважаючи їх забудову незаконною. Позивач наголошує, що має місце порушення безпеки навколишнього природного середовища (нецільове використання земель та прибережної смуги, зняття верхнього шару ґрунту, висипання чернозему, вирубка лісу, тощо).

Таким чином, при розгляді заяв позивача відповідач, як центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері зобов`язаний був здійснити оцінку наявності або відсутності підстав для призначення позапланового заходу контролю відповідно до п. 2 постанови КМУ №303, як винятку під час воєнного стану.

Натомість, як видно з матеріалів справи, листами від 19.02.2025 за наслідками розгляду звернень позивача, відповідач лише посилається на п. 1 постанови КМУ №303 та вказує, що на період воєнного стану заборонено проводити планові та позапланові перевірки, відповідний захід доручено ГУ Держгеокадастру провести після закінчення воєнного стану. При цьому, відповіді не містять оцінки обставин, викладених у зверненнях позивача, та мотивованого визначення на їх підставі наявності чи відсутності підстав для призначення в якості винятку заходу держаного нагляду на підставі п.2 Постанови КМУ №303 до закінчення воєнного стану.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не здійснив належного розгляду звернень позивача по суті вимог, надавши ОСОБА_1 лише формальну інформаційну відповіді.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В даному випадку відповідач при розгляді заяв позивача діяв не на підставі та не в межах повноважень визначених Законом та Конституцією України, необґрунтовано, без врахування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення питання, без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована відпвідна дія.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача щодо розгляду звернень ОСОБА_1 слід визнати протиправними.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що принцип диспозитивності передбачає розгляд судом справи в межах позовних вимог і підстав позову, визначених особою, яка звернулася за захистом до суду; вихід суду за межі позовних вимог процесуальний закон допускає як виняток у разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічноправових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, і таких вихід обґрунтований (мотивований) судом у рішенні.

Адміністративний суд, використовуючи всі надані йому процесуальним законом повноваження, з урахуванням фактичних обставин справи та положень законодавства, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав позивача, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій з боку відповідача суб`єкта владних повноважень; ефективний спосіб захисту повинен забезпечити негайне поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам, призводити до потрібних (бажаних) позивачу результатів (наслідків); ухвалення судами рішень, які безпосередньо не призводять до необхідних змін в обсязі прав позивача або не гарантують забезпечення можливого примусового виконання судового рішення, не відповідає змісту цього поняття. Із питанням щодо забезпечення ефективності судового захисту прав та інтересів особи в адміністративному судочинстві безпосередньо пов`язане питання щодо меж розгляду судами позовних вимог, апеляційної чи касаційної скарг, зокрема, право суду самостійно, з виходом за межі позовних вимог або вимог апеляційної чи касаційної скарг, застосовувати найбільш ефективний за даних обставин спосіб захисту прав позивача.

Колегія суддів зазначає, що позивач в адміністративному позові просить суд визнати протиправним та частково скасувати інформаційні відповіді відповідача.

Натомість, колегія суддів звертає увагу, що відповіді надані на звернення позивача не є рішеннями суб`єкта владних повноважень, відтак визнання окремих листів відповідача протиправними та їх скасування не відповідає можливим в розрізі приписів чинного законодавства.

Більше того, що під час розгляду справи судом встановлено, що має місце неналежний розгляд відповідачем заяв, поданих позивачем 07.01.2025, 14.01.2025 та 17.02.2025, судом встановлене порушення процедури розгляду органом центральної виконавчої влади заяв позивача про проведення позапланових заходів державного нагляду під час воєнного стану, відтак суд приходить до висновку що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дій Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру щодо неналежного розгляду заяв ОСОБА_1 , зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 07.01.2025, 14.01.2025 та 17.02.2025.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково, при цьому при задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції вважає за можливе вийти за межі позовних вимог на підставі ст. 9 КАС України.

Оскільки, позивач був звільнений від сплати судового збору як судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2025 в адміністративній справі №160/6825/25 скасувати та ухвалити нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дій Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру щодо неналежного розгляду заяв ОСОБА_1 від 07.01.2025, 14.01.2025 та 17.02.2025.

Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 07.01.2025, 14.01.2025 та 17.02.2025, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.А. Щербак

суддя Н.І. Малиш