Справа № 260/6839/24
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/6839/24 пров. № А/857/1637/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Глушка І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року (суддя- Гаврилко С.Є., ухвалене в м. Ужгород) у справі № 260/6839/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області № 972 від 27.06.2024 року; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повернути стягнуті на підставі рішення № 972 від 27.06.2024 року відрахування з пенсії з 1 серпня 2024 року ОСОБА_1 ; Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області утриматися від вчинення дій щодо стягнення з ОСОБА_1 суми переплати пенсії за період з 10.10.2023 по 30.04.2024 у розмірі 18958 грн. 71 коп; витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області рішення № 972 від 27.06.2024 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 972 від 27 червня 2024 року "Про утримання надміру виплачених сум пенсій"; Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 суми пенсії, що утримані відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 972 від 27 червня 2024 року "Про утримання надміру виплачених сум пенсій". У задоволенні позову у частині інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняте нове про відмову в задоволені позові.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 05 січня 2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.а.с. 42, 43).

За результатами розгляду заяви позивачу, рішенням від 16 січня 2024 року № 63 призначено пенсію, враховано 36 років 8 місяців 25 днів страхового стажу.

За результатами опрацювання акту перевірки стажу роботи та заробітної плати в Хустському бюро подорожей і екскурсій, позивачу було вилучено період роботи з 26 квітня 1982 року по 12 червня 1998 pоку, з 10 липня 1998 року по 25 травня 2001 року, оскільки в книгах наказів зазначено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . За наслідками перегляду стаж роботи позивачеві зменшено і становить 22 роки, що є недостатнім для призначення пенсії.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2024 року у справі № 309/967/24 було встановлено факт належності позивачу: наказу про прийняття на роботу №32 "к" від 26.04.1982 року, наказу про звільнення з роботи № 34 "к" параграф 2 від 12.06.1998 року, наказу про прийняття на роботу №100 "к" від 10.07.1998 року, наказу про звільнення з роботи № 9 від 25.05.2001 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області № 0700-0306-8/34812 від 30 травня 2024 року позивачку повідомлено про припинення виплати пенсії, у зв`язку із тим, що результатами опрацювання акту перевірки стажу роботи заробітної плати в Хустському бюро подорожей і екскурсій, було вилучено періоди роботи: з 26 квітня 1982 року по 12 червня 1998 року, з 10 липня 1998 року по 25 травня 2001 року, оскільки в книгах наказів по-батькові позивачки значиться по-різному, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . За результатами перегляду стаж роботи позивача зменшився до 22 років із необхідних 30 і як наслідок виплата пенсії припинилася (а.с. 11).

Позивач 30 травня 2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком. За результатами розгляду заяви позивачу було повторно призначено пенсію.

За результатами розгляду заяви позивачу, рішенням від 10 червня 2024 року № 35 призначено пенсію, враховано 35 років 10 місяців 13 днів страхового стажу.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області № 0700-0503-8/44098 від 11 липня 2024 року позивачу було повідомлено, що стаж роботи у період з квітня 1982 року по травень 2011 року було переглянуто, у зв`язку із чим зменшився стаж роботи повивача для визначення права на пенсію та виникла переплати за період з 10 жовтня 2023 року по 30 квітня 2024 року в розмірі 18958,71 грн.

Згідно рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії № 972 від 27 червня 2024 року, із зменшенням стажу роботи позивача для визначення права на пенсію позивача утворилася переплата пенсії в розмірі 18958,71 грн, яка у відповідності Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" підлягає поверненню. Починаючи з 01 серпня 2024 року проводиться відрахування в розмірі 20 % від розміру пенсії.

У вказаному рішенні зазначено, що згідно акту № 0700-1001-1/2030 від 18 квітня 2024 року перевірки правильності надання довідок про підтвердження стажу та заробітної плати для обчислення пенсії, виданої ТзОВ "Закарпаттурист", переглянуто стаж роботи за період з квітня 1982 року по травень 2001 року. Після впорядкування ЕПС зменшився стаж роботи для визначення права на пенсію (22 роки), відповідно відсутній необхідний стажу роботи (30 років) для призначення та виплати пенсії.

Позивач вважаючи оскаржуване рішення відповідача про утримання надміру виплачених сум пенсії протиправним та таким, що суперечить нормам чинного законодавства, звернулась з даним позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно статті 50 частини 1 Закону України Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Норму, сума пенсії, яка надміру виплачена, повертається лише у двох випадках - коли вона виплачена внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних відомостей.

Згідно статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ (далі по тексту - Закону України № 1788-ХІІ) зазначено, що органи, які призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до статті 102 Закону України № 1788-ХІІ, пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно зі статтею 103 Закону України № 1788-ХІІ, суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695 (далі по тексту Порядок).

У пунктах 3, 4 Порядку встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Отже, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери лише у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Згідно рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії № 972 від 27 червня 2024 року, із зменшенням стажу роботи позивача для визначення права на пенсію позивача утворилася переплата пенсії в розмірі 18958,71 грн, яка у відповідності Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" підлягає поверненню. Починаючи з 01 серпня 2024 року проводиться відрахування в розмірі 20 % від розміру пенсії.

Слід зазначити, що згідно статті 45 частини 1 пункту 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Особливості подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовано однойменним Порядком (надалі - Порядок), що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1).

Пунктом 1.1 розділу І Порядку визначено, що заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року №13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за №991/27436.

Пунктом 1.9 розділу І Порядку передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через веб-портал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на веб-порталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через веб-портал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача веб-порталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на веб-порталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, нормами Порядку передбачено можливість подання, зокрема, заяви про призначення пенсії через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року №13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за №991/27436.

Разом з тим, пунктом 1.9 розділу І Порядку передбачено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через веб-портал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача веб-порталу).

Отже, у разі відсутності усіх необхідних документів для призначення заявникові пенсії в такому випадку пенсійний орган письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через веб-портал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача веб-порталу).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 05 січня 2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням від 16 січня 2024 року № 63 позивачу призначено пенсію, враховано 36 років 8 місяців 25 днів страхового стажу.

Проте, за результатами опрацювання акту перевірки стажу роботи та заробітної плати в Хустському бюро подорожей і екскурсій, позивачу було вилучено період роботи з 26 квітня 1982 року по 12 червня 1998 pоку, з 10 липня 1998 року по 25 травня 2001 року, оскільки в книгах наказів значиться ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . За наслідками перегляду стаж роботи зменшився і становить 22 роки, що є недостатнім для призначення пенсії з необхідних 30 років.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області № 0700-0306-8/34812 від 30 травня 2024 року позивача повідомлено про припинення виплати пенсії, у зв`язку із тим, що результатами опрацювання акту перевірки стажу роботи заробітної плати в Хустському бюро подорожей і екскурсій, було вилучено періоди роботи: з 26 квітня 1982 року по 12 червня 1998 року, з 10 липня 1998 року по 25 травня 2001 року, оскільки в книгах наказів по-батькові позивачки значиться по-різному, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . За результатами перегляду стаж роботи позивача зменшився до 22 років із необхідних 30 і як наслідок виплата пенсії припинилася.

Пунктом 4.3 розділу IV Порядку передбачено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Згідно пункту 4.7 розділу IV Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відтак, наведеними приписами Порядку передбачено, що за результатами розгляду заяви про призначення пенсії орган, що призначає пенсію, приймає рішення про призначення такої пенсії або про відмову в її призначенні; при цьому, у рішенні про відмову в призначенні пенсії повинні бути зазначені причини відмови та порядок оскарження такого рішення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем позивачеві пенсія була призначена. Після призначення позивачу пенсії рішенням від 16 січня 2024 року за результатом розгляду його звернення від 05 січня 2024 року, та отримання позивачем пенсійних виплат за період з 10 жовтня 2023 року по 30 квітня 2024 року у розмірі 18958,71 грн, відповідач, за результатами опрацювання акту перевірки стажу роботи та заробітної плати позивача, виплату пенсії припинив.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року було витребувано від відповідача, зокрема рішення про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 , за результатами опрацювання акту перевірки стажу роботи заробітної плати, однак відповідачем вказаний доказ надано не було.

Таким чином, відповідач у даній справі не обґрунтував свої дії жодним нормативно-правовим актом, який би надавав органу пенсійного фонду право до призупинення рішення, яким позивачеві було при значено пенсію до перевірки обґрунтованості видачі поданих заявником (особою, яка звертається за призначенням пенсії) документів.

Рішення про призначення позивачу пенсії від 16 січня 2024 року № 63 не скасоване.

Разом з тим, відповідач не навів у рішенні обґрунтованих обставин щодо зловживань саме з боку позивача, щодо його обізнаності відносно недостовірності даних, які враховувались при обчисленні пенсії.

Згідно статті 50 частини 1 Закону України Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відтак, для повернення коштів пенсіонером необхідна наявність зловживань з боку такого пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Відповідно до положень статті 1166 Цивільного кодексу України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, зобов`язання з відшкодування шкоди виникає при наявності таких складових: протиправної поведінки; настання шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; вину завдавача шкоди.

Згідно із статтею 1215 Цивільного кодексу України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, за відсутності зловживань (недобросовісності) з боку пенсіонера чи відсутності факту подання страхувальником недостовірних даних, підстави для стягнення з пенсіонера надміру виплачених сум пенсії відсутні.

Під час розгляду справи судом не було встановлено зловживань з боку пенсіонера (позивача) (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями).

Недостовірні дані є такими даними, які викривляють фактичні обставини (підтверджують факт, якого в дійсності не було), які є неправдивими і при відсутності яких (недостовірних даних), у спірних правовідносинах, у позивача не виникає права на пенсійне забезпечення. Неправильність у зазначенні по-батькові позивача не може вказувати на недостовірність даних, оскільки різне зазначення по-батькові позивача не спростовує факт наявності трудових правовідносин із страхувальником.

При певних обставинах, різне зазначення по-батькові особи може мати негативні наслідки для такої особи під час вирішення питання саме щодо призначення пенсії такій особі, а не повинно впливати на питання щодо припинення виплати пенсії та стягнення суми пенсій.

Разом з тим, оспорюване у цій справі рішення пенсійного органу не відповідає принципу обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, адже прийняте без урахування усіх фактичних обставин справи.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для відрахування з пенсії позивача переплати у визначеному відповідачем розмірі, оскільки такої переплати не встановлено.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 20 грудня 2018 року № 489/5808/16-а, від 07 лютого 2019 року № 344/6370/14-а та від 16 червня 2020 року № 756/6984/16-а.

Оскільки відповідач не довів факт наявності надмірної виплати пенсії і, що така надмірна виплата є результатом дій позивача чи страхувальника, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність спірного рішення.

Згідно статті 245 частини 4 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача утриматися від вчинення дій щодо стягнення з ОСОБА_1 суми переплати пенсії за період з 10 жовтня 2023 року по 30 квітня 2024 року у розмірі 18958,71 грн, не підлягають задоволенню, оскільки в цьому аспекті належним способом захисту порушеного права позивача є скасування рішення пенсійного органу, на підставі якого він здійснює утримання коштів з пенсії позивача.

Скасування судом оскаржуваного рішення відповідача - автоматично повертає сторони правовідносин до попереднього стану, тобто до стану, яке існувало до ухвалення оскарженого рішення.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області виплатити позивачу суми пенсії, що утримані відповідно до рішення Головного управління ПФУ в Закарпатській області № 972 від 27 червня 2024 "Про утримання надміру виплачених сум пенсій".

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується, що судом першої інстанції підставно частково задоволено позов.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року у справі № 260/6839/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга