Справа № 160/1372/25
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/1372/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 р. (суддя Ніколайчук С.В) в адміністративній справі №160/1372/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, які виразилися у протиправній відмові у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії від 13 вересня 2024 р. та від 23 грудня 2024 р. № 48;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до її страхового стажу та пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 15 лютого 2005 р. по 31 грудня 2005 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до її стажу в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення» період роботи з 15 лютого 2005 р. по 06 вересня 2024 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із дати звернення, а саме з 06 вересня 2024 р. на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 р.

В обгрунтування позовних вимог вказано, що стаж роботи ОСОБА_1 підтверджений належним чином оформленими документами. Із урахуванням наявності необхідного віку та стажу роботи, вона має право на пенсійне забезпечення відповідно до приписів «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 р. №213-VIII. В період з 15 лютого 2005 р. по 06 вересня 2024 р. вона працювала на посаді медичної сестри із функціональними обов`язками по безпосередньому обслуговуванню психічно хворих, тому має право на зарахування вказаного періоду в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне

забезпечення». Також підлягає зарахуванню ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 15 лютого 2005 р. по 31 грудня 2005 р., оскільки вона не може нести відповідальність за несплату страхових внесків роботодавцем.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Судом:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 48 від 13 вересня 2024 р. та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №48 від 23 грудня 2024 р.;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 15 лютого 2005 р. по 31 грудня 2005 р.;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення» період роботи з 15 лютого 2005 р. по 06 вересня 2024р.;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 вересня 2024 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 р.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що позивачка зверталася 06 вересня 2024 р. із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, яку було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та рішенням № 48 від 13 вересня 2024 р. у призначенні пенсії відмовлено, оскільки заявниця не досягла пенсійного віку та у неї відсутній необхідний пільговий стаж, визначений статтею 114 Закону №1058-ІV. Помилковими є висновки суду про необхідність застосування при призначенні пільгової пенсії за Списком №2 пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки 11 жовтня 2017 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 р. № 2148, яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та визначено, що пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 та Списком № 2 призначаються згідно положень ст. 114. До страхового стажу позивачки не враховано періоди роботи згідно трудової книжки, оскільки зазначене на титульній сторінці ім`я « ОСОБА_2 » не відповідає паспортним даним заявниці « ОСОБА_2 ». Також до її пільгового стажу не враховано періоди роботи з 15 лютого 2005 р. по 31 грудня 2012 р. згідно довідки № 375/вк від 06 вересня 2024р., оскільки до наказу № 46 про атестації робочих місць не надано списку переліку робочих місць. До пільгового стажу не враховано період роботи з 03 листопада 2015 р. по 12 березня 2024 р. згідно довідки № 0516/39 від 12 березня 2024 р., оскільки вона містить розбіжності із довідкою № 05-16/38 від 12 березня 2024 р. в визначенні відділення, в якому заявниця працювала на посаді сестри медичної. Ознайомившись зі змістом оскаржуваного рішення 18 грудня 2024 р. позивачка повторно звернулася із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, яка була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області та прийнято рішення №48 від 23 грудня 2024 р. про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю у заявниці на дату звернення необхідного пенсійного віку, визначеного абзацом 1 пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV. До страхового та пільгового стажу за Списком № 2 не враховано період роботи з 15 лютого 2005 р. по 31 грудня 2005 р., оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків за зазначений період. Також відсутні підстави для зарахування періодів роботи позивачки у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка застосовується до 31 грудня 2003р.

У поданому позивачем письмовому відзиві на апеляційну скаргу вона просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Відзив обгрунтовано доводами, які аналогічні тим, що вказані в позовній заяві.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.

ОСОБА_1 06 вересня 2024 р. звернулась із заявою та доданими до неї документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення № 48 від 13 вересня 2024 р. про відмову у призначенні пенсії, оскільки заявниця на дату звернення не досягла пенсійного віку та у неї відсутній необхідний пільговий стаж. До пільгового стажу не враховано періоди роботи з 15 лютого 2005 р. по 31 грудня 2012 р. згідно довідки № 375/вк від 06 вересня 2024 р., оскільки до наказу № 46 про атестації робочих місць не надано списку переліку робочих місць, які підтверджують право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2. До розрахунку пільгового стажу не враховано період роботи з 03 листопада 2015 р. по 12 березня 2024 р. згідно довідки № 0516/39 від 12 березня 2024 р., оскільки вона містить розбіжності з довідкою № 05-16/38 від 12 березня 2024 р. в визначенні відділення, в якому заявниця працювала на посаді сестри медичної. 18 грудня 2024 р. ОСОБА_1 повторно звернулася із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, яка за принципом екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області та рішенням № 48 від 23 грудня 2024 р. у призначенні пенсії відмовлено, оскільки заявниця на дату звернення не досягла необхідного пенсійного віку, визначеного абзацом першим пунктом другим частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV.

Не погоджуючись із рішеннями відповідачів, позивачка звернулась до суду.

Частково задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачці протиправно не враховано до її страхового та пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 15 лютого 2005 р. по 31 грудня 2005 р., а період роботи з 15 лютого 2005 р. по 06 вересня 2024 р. не враховано в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також судом наголошено, що при вирішенні питання наявності у позивачки права на призначення пенсії за Списком №2, застосуванню підлягають приписи п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 р. №213-VIII.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційних скарг, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до 01 квітня 2015 р. визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно

від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом України №213-VIII, що набрав чинності 01 квітня 2015 р. внесено зміни до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та викладено його в наступній редакції: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи - працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону №2148-VIII (набав чинності 11 жовтня 2017 р.) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. №1-р/2020, визнані неконституційними, зокрема, приписи статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. Стаття 13 в редакції Закону №213-VIII втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Застосуванню підлягає стаття 13, в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 р. на посадах, визначених у вказаних нормах.

Отже, наявна колізія між нормою пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із урахуванням рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23 січня 2020 р. та нормою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону №2148-VIII, що порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 р. у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 р. у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, при вирішенні питання наявності в позивачки права на призначення пенсії за віком за Списком №2, застосуванню підлягає саме норма пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, що діяла до 01 квітня 2015 р.

Щодо не зарахування позивачці періоду роботи до стажу в подвійному розмірі слід зазначити наступне.

01 січня 2004 р. набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", частиною 4 статті 24 якого визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01 січня 2004 р. застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

До моменту ухвалення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійні відносини регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 р. №1788-XII.

Відповідно до статті 60 Закону №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 15 лютого 2005 р. та по теперішній час працювала на посадах медичної сестри у психіатричних закладах. Вказана її робота підтверджена також довідками №375/ВК та № 373/вк від 06 вересня 2024 р., № 131 від 19 серпня 2024 р., № 05-16/39 від 12 березня 2024 р. Трудова книжка та довідки містять інформацію проте, що дана робота позивачки відноситься до Списку №2. Відмінності зазначенні ім`я позивачки в трудовій книжці та в паспорті, як було вказано пенсійним органом, відсутні.

Верховним Судом у постанові від 27 квітня 2023 р. у справі №160/14078/22 вказано про наявність підстав для зарахування у подвійному розмірі періодів роботи до стажу у відповідності до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" після 01 січня 2004 р.

Судом першої інстанції зроблено вірний висновок щодо наявності у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області обов`язку зарахувати до стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі згідно статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди її роботи в психіатричних закладах з 15 лютого 2005 р. по 06 вересня 2024 р.

Також, суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для зарахування позивачці до страхового та пільгового стажу за Списком №2 періоду її роботи з 15 лютого 2005р. по 31 грудня 2005 р., оскільки протиправними є доводи пенсійного органу про відсутність доказів сплати страхових внесків за вказаний період.

Верховним Судом у постанові від 23 березня 2020 р. у справі №535/1031/16-а вказано, що відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на роботодавця.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірно визнав протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 48 від 13 вересня 2024 р. та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 48 від 23 грудня 2024 р. та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу за Списком № 2 період її роботи з 15 лютого 2005 р. по 31 грудня 2005 р., а період роботи з 15 лютого 2005 р. по 06 вересня 2024 р. в подвійному розмірі та повторно розглянути її заяву від 06 вересня 2024 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 р.

У зв`язку із чим, відсутні підстави, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 р. в адміністративній справі №160/1372/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 09 грудня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш

суддя О.О. Круговий