Справа № 420/27955/24
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/27955/24

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

19.12.2024 року;

Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави заборгованість у розмірі 446291 гривень, у тому числі:

по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості на суму 443071 грн. 22 коп. на бюджетний рахунок UA0015744, отримувач ГУК в Од.обл./Одеська міська ТГ/18010300, , банк отримувача Казначейство України;

по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 3193 грн. 15 коп. на бюджетний рахунок UA0015744, отримувач ГУК в Од.обл./Одеська міська ТГ/18010200, , банк отримувача Казначейство України;

по єдиному податку з фізичних осіб на суму 27 грн. 61 коп. на бюджетний рахунок UA0015744, отримувач ГУК в Од.обл./Одеська міська ТГ/18050400, , банк отримувача Казначейство України.

В обґрунтування позову зазначено, що за ОСОБА_1 рахується сума узгодженого податкового зобов`язання, яке в установленому порядку та строки залишається не погашеним перед Державним бюджетом, тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд стягнув з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у сумі 443071,22 гривень.

Суд стягнув з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 27,61 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що сума податкового боргу відповідачки перед бюджетом виникла внаслідок узгодженого податкового зобов`язання, визначеного у межах повноважень контролюючого органу. Однак, на момент звернення із цим позовом податковий борг відповідачкою у повному обсязі не погашений, тому така заборгованість підлягає стягненню до бюджету, з урахуванням сплачених сум.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянтка просить скасувати рішення суду в частині стягнення з відповідачки заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості на суму 443071,22 гривень, ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 96469,38 гривень, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянтка вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про узгодженість податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 346601,84 гривень відповідно до положень пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, адже грошове зобов`язання з цього податку не було самостійно визначене відповідачкою у відповідних податкових деклараціях, натомість спірне податкове зобов`язання нараховане контролюючим органом на підставі відповідних податкових повідомлень-рішень. Окремо апелянтка наголошує на допущенні судом першої інстанції описки, визначивши у рішенні про стягнення заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, тоді як спірний та непогашений податковий борг стосується податку з об`єктів нежитлової нерухомості.

Важливою в питанні доведеності узгодженості податкових повідомлень-рішень, однак належним чином не перевіреною судом першої інстанції, є та обставина, що відповідні податкові повідомлення-рішення та податкова вимога не були надіслані контролюючим органом за адресою відповідачки (місцезнаходженням, податковою адресою), відповідачка ці рішення контролюючого органу не отримувала. У цьому спорі за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу факт узгодженості грошового зобов`язання є недоведеним.

На переконання апелянтки, помилковість висновків суду полягає й у тому, що в порушення вимог підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України

податкові повідомлення-рішення (зокрема, за №2-1552-UA0073549; №2-1552-UA0073549; №2-1552-UA0073549) не були сформовані контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно. Як наслідок, контролюючим органом не враховано ту обставину, що, починаючи з липня 2006 року за відповідачкою зареєстровано право власності лише на частку об`єкту нежитлової нерухомості. Поряд з цим, арифметично правильним нарахуванням податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, виходячи із розміру частки у праві спільної власності на об`єкт, за період 2020, 2021, 2022 років, становить у сумі 96469,38 гривень, яке визнається відповідачкою у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від Головного управління ДПС в Одеській області у визначений апеляційним судом строк не надійшов.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 була зареєстрована фізичною особою-підприємцем виконавчим комітетом Чорноморської міської ради Одеського району, Одеської області за №0047713 від 11.04.2014 року, з 24.10.2023 року проведено державну реєстрацію (запис №) припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Станом на серпень 2024 року за ОСОБА_1 рахується податковий борг у загальній сумі 446291,98 гривень, у тому числі заборгованість по єдиному податку у розмірі 27,61 гривень; по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у розмірі 3193,15 гривень; по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 443071,22 гривень.

Заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб (27,61 грн.) виникла в результаті визначення контролюючим органом податкового зобов`язання на підставі нарахованої відповідно до статті 129 Податкового кодексу України пені.

Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (3193,15 грн.), виникла на підставі:

нарахування по податковому повідомленню-рішенню №2-1552-UA0073549 від 24.08.2023 року на загальну суму 585,55 грн.;

нарахування по податковому повідомленню-рішенню №2-1552-UA0073549 від 24.08.2023 року на загальну суму 399,24 грн.;

нарахування по податковому повідомленню-рішенню №2-1552-UA0073549 від 24.08.2023 року на загальну суму 805,86 грн.;

нарахування по податковому повідомленню-рішенню №2-1552-UA0073549 від 24.08.2023 року на загальну суму 368,53 грн.;

нарахування по податковому повідомленню-рішенню №2-1552-UA0073549 від 24.08.2023 року на загальну суму 743,87 грн.;

нарахування по податковому повідомленню-рішенню №2-1552-UA0073549 від 24.08.2023 року на загальну суму 290,10 грн.

Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (443071,22 грн.), виникла на підставі:

нарахування по податковому повідомленню-рішенню №2-1552-UA0073549 від 24.08.2023 року на загальну суму 24 817,03 грн.;

нарахування по податковому повідомленню-рішенню №2-1552-UA0073549 від 24.08.2023 року на загальну суму 89 164,34 грн.;

нарахування по податковому повідомленню-рішенню №2-1552-UA0073549 від 24.08.2023 року на загальну суму 123 570,00 грн.;

нарахування по податковому повідомленню-рішенню №2-1552-UA0073549 від 24.08.2023 року на загальну суму 133 867,50 грн.;

нарахування по податковому повідомленню-рішенню №2-1552-UA0073549 від 24.08.2023 року на загальну суму 37 259,22 грн.;

нарахування по податковому повідомленню-рішенню №2-1552-UA0073549 від 24.08.2023 року на загальну суму 34 393,13 грн.

Зміст адміністративного позову, додані до позову матеріали та розрахунок податкового боргу, дають колегії суддів достеменно зауважити на допущенні Головним управлінням ДПС в Одеській області описки в прохальній частині позовної заяви, а саме допущенні помилки в частині вимог про стягнення з відповідачки заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Дійсні обставини справи свідчать, що заборгованість у сумі 3193,15 гривень виникла у відповідачки внаслідок несплаченого зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості. У позові ставиться питання про стягнення коштів у такій сумі (3193,15 гривень), однак внаслідок несплаченого зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Поряд з цим, дійсні обставини справи свідчать, що заборгованість у сумі 443071,22 гривень виникла у відповідачки внаслідок несплаченого зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. У позові ставиться питання про стягнення коштів у такій сумі (443071,22 гривень), однак внаслідок несплаченого зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості.

Відтак, стягнувши з відповідачки на користь Державного бюджету податковий борг у сумі 443071,22 гривень, суд першої інстанції помилково визначив, що така заборгованість виникла внаслідок несплаченого платником зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості.

Продовжуючи дослідження обставин справи, колегія суддів поряд з судом першої інстанції враховує, що згідно платіжної інструкції від 04.11.2024 року (аркуш справи 52) відповідачка здійснила погашення заборгованості на суму 4455 гривень (призначення платежу: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості; бюджетний рахунок UA0015744, отримувач УДКСУ у м. Одеса Одеської області ТГ/18010200, ).

Відповідачкою визнається податковий борг перед бюджетом, однак оспорюваною сумою заборгованості залишається у розмірі 346601,84 гривні, що виникла внаслідок нарахування ГУДПС податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, згідно наступних податкових повідомлень-рішень:

№2-1552-UA0073549 від 24.08.2023 року на суму 89164,34 гривень, за період 2020 року;

№2-1552-UA0073549 від 24.08.2023 року на суму 123570 гривень, за період 2021 року;

№2-1552-UA0073549 від 24.08.2023 року на суму 133867,50 гривень, за період 2022 року.

Зазначені податкові повідомлення-рішення направлялись контролюючим органом відповідачці за наступною адресою: АДРЕСА_1 , рекомендованим листом з повідомленням, однак відповідне поштове відправлення повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Також, контролюючим органом вжито заходи щодо погашення платником наявної перед бюджетом заборгованості шляхом виставлення ОСОБА_1 податкової вимоги 21.02.2024 №0-1532 на суму 446291,98 грн. Зазначена податкова вимога направлялись контролюючим органом відповідачці за наступною адресою: АДРЕСА_1 , рекомендованим листом з повідомленням. Відповідне поштове відправлення повернуто відправнику без зазначення причин не вручення відправлення адресатові.

Поряд з цим, посилаючись на те, що за відповідачкою рахується узгоджена сума податкового зобов`язання, несплаченого у встановлені строки та порядок, ГУДПС звернулось до суду із цим адміністративним позовом.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

При цьому, апеляційний суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.175 пункті 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3).

Пунктом 54.5 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

За правилами пунктів 59.1, 59.3, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За правилами пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Аналіз наведених норм податкового законодавства показав, що порушення платником законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є підставою для вжиття контролюючим органом за платника податків і на користь держави заходів щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Предметом доказування у даній адміністративній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку. Одночасній перевірці підлягає наявність у відповідача узгодженої податкової заборгованості та не виконання платником обов`язку щодо сплати в установлені порядок і строки податкового боргу.

Виходячи з обставин справи, предметом спору у цій адміністративній справі є, зокрема, стягнення з відповідачки податкового боргу, що виник в результаті нарахування контролюючим органом податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, згідно податкових повідомлень-рішень №2-1552-UA0073549, №2-1552-UA0073549, №2-1552-UA0073549 на загальну суму 346601,84 гривні.

Колегія суддів звертає увагу на те, що нарахування податкових зобов`язань проведено контролюючим органом в порядку, що встановлений положеннями пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України. З наведеного слідує обґрунтованість доводів апелянтки про помилковість застосування судом першої інстанції у спірних правовідносинах положень пункту 54.11 статті 54, пункту 56.1 статті 56, пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу, адже, як вже зазначено вище, податковий обов`язок платника у цій справі не виник внаслідок самостійного обчислення платником податкового зобов`язання, натомість таке зобов`язання визначене податковим органом на підставі відповідних контролюючих функцій.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає і вважає за можливе погодитись із доводами апелянтки про те, що предметом доказування у даній адміністративній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку. Одночасній перевірці підлягає наявність у відповідачки узгодженої податкової заборгованості та не виконання платником обов`язку щодо сплати в установлені порядок і строки податкового боргу.

Повертаючись до обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне врахувати, що відповідно до пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Згідно пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У пункті 42.3 статті 42 Податкового кодексу України передбачено, що якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

За правилами пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 45.1 статті 45 Податкового кодексу України платник податків фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків фізичної особи визначається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Згідно пунктом 70.7 статті 70 Податкового кодексу України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Слід звернути увагу на те, що податкові повідомлення-рішення (№2-1552-UA0073549, №2-1552-UA0073549, №2-1552-UA0073549) та податкова вимога направлялись контролюючим органом відповідачці за наступною адресою: АДРЕСА_1 .

Поряд з цим, згідно податкових даних, що перебувають у розпорядженні контролюючого органу, з 19.07.2022 року по платнику внесено відомості про зміну податкової адреси (місця проживання), а саме щодо місця проживання платника містяться наступні відомості: АДРЕСА_2 .

Таким чином, факт надіслання платнику вказаних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги за попередньою податковою адресою: АДРЕСА_1 , та не вручення цих документів адресатові не підтверджує ту обставину, що ці матеріали не було одержані платником за незалежних від контролюючого органу причин. При цьому, як показали обставини, додані до позову матеріали, а саме відповідне поштове повернення не містить даних про причини невручення платнику податкових повідомлень-рішень.

З наведеного слідує необґрунтованість тверджень контролюючого органу про узгодженість податкового зобов`язання, визначеного на підставі податкових повідомлень-рішень №2-1552-UA0073549, №2-1552-UA0073549, №2-1552-UA0073549, недотримання платником термінів і порядку сплати визначених грошових зобов`язань та виникнення у контролюючого органу підстав для звернення із позовом про стягнення цієї заборгованості з відповідачки в судовому порядку.

Відтак, колегія суддів вважає недоведеними ГУДПС обставини про наявність підстав для стягнення з відповідачки податкового боргу у сумі 346601,84 гривень, вважає за необхідне залишити позовні вимоги за цим позовом та в цій частині без задоволення.

Щодо доводів апелянтки про неправильність розрахунків податкових зобов`язань, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань. Оцінка ж податкового правопорушення, встановленого контролюючим органом, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії, зокрема податкового повідомлення-рішення, однак, у цій справі прийняті ГУДПС податкові повідомлення-рішення не оспорюються.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи з меж доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про недоведеність ГУДПС правових підстав для звернення з позовом про стягнення з відповідачки податкового боргу у сумі 346601,84 гривень та вважає, що у цій частині позову слід відмовити.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до статті 317 КАС України підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового судового рішення у відповідній частині.

Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року в частині стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості на суму 443071 грн. 22 коп. на бюджетний рахунок UA0015744, отримувач ГУК в Од.обл./Одеська міська ТГ/18010300, , банк отримувача Казначейство України, скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області про стягнення ОСОБА_1 податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 443071 гривень 22 копійки задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 96469 (дев`яносто шість тисяч чотириста шістдесят дев`ять) гривень 38 копійок на бюджетний рахунок UA0015744, отримувач ГУК в Од.обл./Одеська міська ТГ/18010300, , банк отримувача Казначейство України.

В решті цих позовних вимог відмовити.

В інших частинах рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв