Справа № 280/8826/25
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 грудня 2025 року Справа № 280/8826/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 )

до: Запорізької обласної прокуратури (, 69005, м. Запоріжжя, вул. Дмитра Апухтіна, буд. 29-а)

про: визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

07.10.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Запорізької обласної прокуратури (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виконання рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(ІІ)/2023 в частині нарахування та виплати позивачу заробітної плати, розрахованої відповідно до ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» без урахування окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури, щомісячної надбавки за вислугу років та інших виплат, передбачених Розділом ІХ Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру»;

зобов`язати відповідача нараховувати та виплачувати з 15.07.2025 заробітну плату, розраховану відповідно до ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру», яка складається з окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури, щомісячної надбавки за вислугу років, а також інших виплат, передбачених Розділом ІХ Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру», з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що наказом відповідача від 21.04.2023 № 161к його звільнено з посади першого заступника керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області на підставі п. 19 розділу 1 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 19.09.2019 № 113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» з 21.04.2023.

Рішенням Запорізького окружного адміністративний суду від 10.08.2023 по справі № 280/2649/23 позов позивача задоволено повністю, зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ відповідача від 21.04.2023 № 161к про звільнення позивача з посади першого заступника керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області з 21.04.2023, поновлено позивача на посаді першого заступника керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області з 22.04.2023.

Наказом від 10.01.2024 № 23-к позивача було поновлено на відповідній посаді.

Позивач зазначає, що відповідач порушує вимоги ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру», оскільки виплачує йому заробітну плату у розмірі посадового окладу прокурора окружної прокуратури без надбавок за вислугу років та за виконання обов`язків на адміністративній посаді. З огляду на викладені обставини, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.10.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

27.10.2025 судом отримано відзив на позовну заяву (вх. № 53672 від 27.10.2025), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивач поновлений на посаді за рішенням суду та не вважається таким, що успішно пройшов атестацію, передбачену Законом України від 19.09.2019 № 113-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюється Офісом Генерального прокурора. Листом Офісу Генерального прокурора від 12.10.2023 № 21-2139вих-503окв-23 надано роз`яснення щодо оплати праці прокурорів та слідчих, поновлених за рішеннями судів на посадах у регіональних, місцевих і військових прокуратурах, згідно з яким з 13.09.2023 оплата праці прокурорів та слідчих, поновлених за рішеннями судів на посадах у регіональних, місцевих і військових прокуратурах, до проходження ними атестації здійснюється на підставі статті 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII Про прокуратуру, розрахованої на основі посадового окладу прокурора органів прокуратури відповідного рівня без установлення будь-яких надбавок, у тому числі за вислугу років.

Також, відповідач у відзиві здійснив посилання на Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII Про судоустрій і статус суддів щодо порядку виплати суддівської винагороди до проходження кваліфікаційного оцінювання.

Відповідач у відзиві виснував про те, що він, нараховуючи та виплачуючи заробітну плату позивачу, керується приписами ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII Про прокуратуру та зазначеними роз`ясненнями Офісу Генерального прокурора. З огляду на викладені вище обставини, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з розглядом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу державну організацію (установу, заклад) 22.04.1993 (а.с.58).

Позивач працює в органах прокуратури Запорізької області з 05.11.2001 по теперішній час, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки від 12.08.2025 № 07-108 вих-25 (а.с.26).

Наказом відповідача від 21.04.2023 № 161к його звільнено з посади першого заступника керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області на підставі п. 19 розділу 1 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 19.09.2019 № 113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі Закон України від 19.09.2019 № 113-ІХ) з 21.04.2023.

Рішенням Запорізького окружного адміністративний суду від 10.08.2023 по справі № 280/2649/23 (Головуючий суддя Ю.П. Бойченко) позов позивача задоволено повністю, зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ відповідача від 21.04.2023 № 161к про звільнення позивача з посади першого заступника керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області з 21.04.2023, поновлено позивача на посаді першого заступника керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області з 22.04.2023.

Наказом від 10.01.2024 № 23-к позивача було поновлено на відповідній посаді (а.с.22).

Рішенням Запорізького окружного адміністративний суду від 14.07.2025 по справі № 280/4789/25 (Головуючий суддя Р.В. Кисіль) позовну заяву позивача до відповідача було задоволено повністю, а саме: визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не виконання Рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 та Рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(ІІ)/2023 в частині нарахування та виплати позивачу заробітної плати, розрахованої відповідно до положень ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII Про прокуратуру (далі Закон України від 14.10.2014 № 1697-VII), а саме без урахування окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури, щомісячної надбавки за вислугу років та інших виплат, передбачених Розділом IX Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу з 03.05.2025 заробітну плату, розраховану відповідно до положень ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, яка складається з окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури та щомісячної надбавки за вислугу років, а також інших виплат, передбачених Розділом IX Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, з урахуванням раніше виплачених сум.

05.08.2025 позивач звернувся до відповідача із запитом, в якому просив, зокрема, надати відомості щодо підстав не нарахування та не виплати йому заробітної плати відповідно до ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, яка складається з окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури та щомісячної надбавки за вислугу років, а також інших виплат, передбачених Розділом IX Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII (а.с.19).

Листом відповідача від 12.08.2025 № 07-21-21 позивача повідомлено про те, що з 13.09.2023 оплата праці прокурорів та слідчих, поновлених за рішеннями судів на посадах у регіональних, місцевих і військових прокуратурах, до проходження ними атестації здійснюється на підставі ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, розрахованої на основі посадового окладу прокурора органів прокуратури відповідного рівня без установлення будь-яких надбавок, у тому числі за вислугу років (а.с.20-21).

Також відповідачем були надані розрахунки заробітної плати позивача за липень вересень 2025, відповідно до яких до заробітної плати позивача не зараховано щомісячна надбавка за вислугу років, а також інші виплати, передбачені Розділом IX Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII (а.с.24-25).

Оцінюючи наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виконання рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(ІІ)/2023 в частині нарахування та виплати позивачу заробітної плати, розрахованої відповідно до ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII без урахування окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури, щомісячної надбавки за вислугу років та інших виплат, передбачених Розділом ІХ Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України від 14.10.2014 № 1697-VII.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Законом України від 19.09.2019 № 113-IX запроваджено реформування системи органів прокуратури. Цим Законом, який набрав чинності 25.09.2019, запроваджено реформування системи органів прокуратури та у зв`язку з цим внесено зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема, до Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII.

Підпунктом 2 п. 21 Закону України від 19.09.2019 № 113-IX до ст. 7 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII внесено такі зміни: у частині першій: пункт 1 викладено в такій редакції: 1) Офіс Генерального прокурора; у пункті 2 слово регіональні замінено словом обласні; у пункті 3 слово місцеві замінено словом окружні; пункт 4 виключено.

Таким чином, згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII (у редакції Закону України від 19.09.2019 № 113-IX) систему прокуратури України становлять: Офіс Генерального прокурора; обласні прокуратури; окружні прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Нормою ст. 14 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, у зв`язку із внесенням до неї змін Законом України від 19.09.2019 № 113-IX, передбачено скорочення кількості прокурорів органів прокуратури. Зокрема, змінами, унесеними законодавцем, установлено, що загальна чисельність прокурорів органів прокуратури становить не більше 10 000 осіб. Приведення у відповідність із вимогами ст. 14 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII кількісного складу органів прокуратури здійснюється, крім іншого, шляхом проведення атестації на виконання вимог Закону України від 19.09.2019 № 113-IX.

Розділом ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 19.09.2019 № 113-IX визначені принципи реформи органів прокуратури.

Так, згідно із п. 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення зазначеного Закону, до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури.

Після початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур забезпечення виконання функцій прокуратури призначеними до них прокурорами здійснюється з дотриманням вимог законодавства України та особливостей, визначених Генеральним прокурором. За прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Відтак, у Законі України від 19.09.2019 № 113-IX збережено юридичний статус прокурорів, які продовжували здійснювати свої повноваження до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури, а отже, гарантії їх незалежності як невіддільний елемент статусу прокурора.

Відповідно до п.п. 1-4 ч. 5 ст. 7 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII єдність системи прокуратури України забезпечується єдиними засадами організації та діяльності прокуратури; єдиним статусом прокурорів; єдиним порядком організаційного забезпечення діяльності прокурорів; фінансуванням прокуратури виключно з Державного бюджету України.

Прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі (абз. 1 ч. 2 ст.15 Закону № 1697-VII).

Рішенням Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(11)/2023 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), друге речення абз. 3 п. 3 розділу II „Прикінцеві і перехідні положення Закону України від 19.09.2019 № 113-IX.

Конституційний Суд України у даному рішенні зазначив, що прокурори сприяють здійсненню правосуддя в межах повноважень, якими їх наділено відповідно до ст. 131-1 Конституції України. Вони виконують свої обов`язки на професійній основі, мають юридичний статус, основу якого становлять спільні елементи, незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України або адміністративної посади, яку прокурор обіймає в прокуратурі. Єдиний порядок набуття статусу прокурора, наділення прокурорів однаковим обсягом гарантій незалежності, сукупність повноважень та обов`язків прокурора свідчить про єдиний юридичний статус усіх прокурорів.

Заробітна плата прокурора визначена ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, нормою ч. 1 якої встановлено, що заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

За приписами ч. 2 Закону ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за:

1) вислугу років;

2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.

Згідно з ч. 3 ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури з коефіцієнтом:

1) прокурора обласної прокуратури - 1,2;

2) прокурора Офісу Генерального прокурора - 1,3.

Нормою пп. 12 ч. 5 ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII встановлено, що посадові оклади прокурорів, які перебувають на адміністративних посадах, встановлюються у такому розмірі: першого заступника керівника окружної прокуратури - 1,4 посадового окладу прокурора окружної прокуратури.

За приписами ч. 7 ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 у справі №6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення п. 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У п. 2 резолютивної частини вказаного Рішення Конституційного Суду України визначено, що положення п. 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня прийняття Конституційним Судом України цього Рішення.

Так, судом встановлено, що позивач працює в органах прокуратури Запорізької області з 05.11.2001 по теперішній час, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки від 12.08.2025 № 07-108 вих-25 (а.с.26).

Наказом відповідача від 21.04.2023 № 161к його звільнено з посади першого заступника керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області на підставі п. 19 розділу 1 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 19.09.2019 № 113-ІХ з 21.04.2023.

Рішенням Запорізького окружного адміністративний суду від 10.08.2023 по справі № 280/2649/23 (Головуючий суддя Ю.П. Бойченко) позов позивача задоволено повністю, зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ відповідача від 21.04.2023 № 161к про звільнення позивача з посади першого заступника керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області з 21.04.2023, поновлено позивача на посаді першого заступника керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області з 22.04.2023.

Наказом від 10.01.2024 № 23-к позивача було поновлено на відповідній посаді (а.с.22).

Рішенням Запорізького окружного адміністративний суду від 14.07.2025 по справі № 280/4789/25 (Головуючий суддя Р.В. Кисіль) позовну заяву позивача до відповідача було задоволено повністю, а саме: визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не виконання Рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 та Рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(ІІ)/2023 в частині нарахування та виплати позивачу заробітної плати, розрахованої відповідно до положень ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, а саме без урахування окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури, щомісячної надбавки за вислугу років та інших виплат, передбачених Розділом IX Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу з 03.05.2025 заробітну плату, розраховану відповідно до положень ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, яка складається з окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури та щомісячної надбавки за вислугу років, а також інших виплат, передбачених Розділом IX Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, з урахуванням раніше виплачених сум.

05.08.2025 позивач звернувся до відповідача із запитом, в якому просив, зокрема, надати відомості щодо підстав не нарахування та не виплати йому заробітної плати відповідно до ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, яка складається з окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури та щомісячної надбавки за вислугу років, а також інших виплат, передбачених Розділом IX Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII (а.с.19).

Листом відповідача від 12.08.2025 № 07-21-21 позивача повідомлено про те, що з 13.09.2023 оплата праці прокурорів та слідчих, поновлених за рішеннями судів на посадах у регіональних, місцевих і військових прокуратурах, до проходження ними атестації здійснюється на підставі статті 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, розрахованої на основі посадового окладу прокурора органів прокуратури відповідного рівня без установлення будь-яких надбавок, у тому числі за вислугу років (а.с.20-21).

Також відповідачем були надані розрахунки заробітної плати позивача за липень вересень 2025, відповідно до яких до заробітної плати позивача не зараховано щомісячна надбавка за вислугу років, а також інші виплати, передбачені Розділом IX Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII (а.с.24-25).

Обґрунтовуючи правомірність нарахування позивачу заробітної плати, виходячи із посадового окладу прокурора окружної прокуратури без урахування надбавок, відповідач посилався на лист Офісу Генерального прокурора від 12.10.2023 № 21-2139вих-503окв-23.

Так, Офіс Генерального прокурора спрямував керівникам обласних прокуратур лист від 12.10.2023 №21-2139вих-503 ОКВ-23 наступного змісту:

Винагорода за працю є гарантією незалежності прокурорів та невіддільним елементом їх юридичного статусу, а отже, складником організації й порядку діяльності прокуратури в розумінні статті 131-1 Конституції України.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.09.2023 визнано неконституційною норму Закону України від 19.09.2019 № 113-ІХ стосовно оплати праці прокурорів та слідчих, у тому числі військових прокуратур, згідно з постановою Кабінету Міністрів України до їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної, окружної прокуратури.

Відповідно до позиції Конституційного Суду України, викладеної в цьому рішенні:

- прокурори до атестації і прокурори після її проходження мають єдиний юридичний статус, тобто однаковий обсяг гарантій незалежності;

- оплата праці прокурорів має визначатися відповідно до статті 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII;

- гарантії прокурорів потребують забезпечення на рівні з гарантіями суддів, закріпленими Законом України від 02.06.2016 № 1402-VIII Про судоустрій і статус суддів (далі Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII) (згідно з ч. 10 ст. 135 цього Закону суддям, які не здійснюють правосуддя, виплачується посадовий оклад без доплат).

З огляду на викладене з 13.09.2023 оплату праці прокурорів та слідчих, поновлених за рішеннями судів на посадах у регіональних, місцевих і військових прокуратурах, до проходження ними атестації слід здійснювати на підставі ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, розраховуючи її на основі посадового окладу прокурора органів прокуратури відповідного рівня без встановлення надбавок, у тому числі за вислугу років (а.с.36).

Суд не приймає як підставу для розрахунку заробітної плати позивача наданий відповідачем лист, з огляду на таке.

Нормою ч. 2 ст. 9 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII передбачено, що Генеральний прокурор видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень, у межах своїх повноважень, на основі та на виконання Конституції і законів України. Усі накази Генерального прокурора оприлюднюються державною мовою на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора на наступний робочий день після їх підписання з додержанням вимог режиму таємності. Накази Генерального прокурора, що є нормативно-правовими актами, набирають чинності з дня їх оприлюднення, якщо інше не передбачено самим актом, але не раніше дня оприлюднення. Накази Генерального прокурора або їх окремі частини можуть бути оскаржені фізичними та юридичними особами до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Суд вважає, що вказаний лист не є ані нормативно-правовим актом, ані актом індивідуальної дії, які можуть регулювати такі правовідносини. Лише пряма вказівка у законі може змінювати порядок нарахування заробітної плати прокурору.

Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII, оскільки цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні і не встановлює порядок виплати заробітної плати працівникам прокуратури, в том числі і тих, які є поновленими за рішеннями судів.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Закон України від 14.10.2014 № 1697-VII не містить будь-яких правових норм щодо оплати праці прокурорів, які не пройшли атестацію, відмінне від тих прокурорів, які таку атестацію пройшли.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на виплату позивачу заробітної плати, розрахованої відповідно до ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII з урахуванням окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури, щомісячної надбавки за вислугу років та інших виплат, передбачених Розділом ІХ Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII. Належних та достатніх доказів зворотного відповідачем не надано.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виконання рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(ІІ)/2023 в частині нарахування та виплати позивачу заробітної плати, розрахованої відповідно до ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII без урахування окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури, щомісячної надбавки за вислугу років та інших виплат, передбачених Розділом ІХ Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, на переконання суду, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідача нараховувати та виплачувати з 15.07.2025 заробітну плату, розраховану відповідно до ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, яка складається з окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури, щомісячної надбавки за вислугу років, а також інших виплат, передбачених Розділом ІХ Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, з урахуванням раніше виплачених сум, суд виходить із такого.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Поряд із цим, вимога про зобов`язання відповідача нараховувати та виплачувати з 15.07.2025 заробітну плату, розраховану відповідно до ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, яка складається з окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури, щомісячної надбавки за вислугу років, а також інших виплат, передбачених Розділом ІХ Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, з урахуванням раніше виплачених сум, спрямована на майбутнє. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Отже, суд, із урахуванням обставин, встановлених під час надання правової оцінки бездіяльності відповідача щодо не виконання рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(ІІ)/2023 в частині нарахування та виплати позивачу заробітної плати, розрахованої відповідно до ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII без урахування окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури, щомісячної надбавки за вислугу років та інших виплат, передбачених Розділом ІХ Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити з 15.07.2025, тобто з наступного дня прийняття рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.07.2025 по справі № 280/4789/25, заробітну плату, розраховану відповідно до ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, яка складається з окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури, щомісячної надбавки за вислугу років, а також інших виплат, передбачених Розділом ІХ Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, з урахуванням раніше виплачених сум.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у даному випадку позовні вимоги у досліджуваній частині слід задовольнити частково, а саме: зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити з 15.07.2025 заробітну плату, розраховану відповідно до ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, яка складається з окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури, щомісячної надбавки за вислугу років, а також інших виплат, передбачених Розділом ІХ Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог в цій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, обґрунтовано протиправність бездіяльності відповідача щодо не виконання рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(ІІ)/2023 в частині нарахування та виплати позивачу заробітної плати, розрахованої відповідно до ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII без урахування окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури, щомісячної надбавки за вислугу років та інших виплат, передбачених Розділом ІХ Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, а також вмотивовано наявність правових підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити з 15.07.2025 заробітну плату, розраховану відповідно до ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, яка складається з окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури, щомісячної надбавки за вислугу років, а також інших виплат, передбачених Розділом ІХ Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII, з урахуванням раніше виплачених сум.

У свою чергу, відповідач не надав суду докази на спростування обставин, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги.

Таким чином, адміністративний позов, на переконання суду, слід задовольнити частково, а саме у зазначеній вище частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», підстави для вирішення питання щодо розподілу суми судового збору відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 241 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Запорізької обласної прокуратури (, 69005, м. Запоріжжя, вул. Дмитра Апухтіна, буд. 29-а) про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Запорізької обласної прокуратури щодо не виконання рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(ІІ)/2023 в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати, розрахованої відповідно до ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» без урахування окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури, щомісячної надбавки за вислугу років та інших виплат, передбачених Розділом ІХ Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру».

Зобов`язати Запорізьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити з 15.07.2025 заробітну плату, розраховану відповідно до ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру», яка складається з окладу на посаді першого заступника керівника окружної прокуратури, щомісячної надбавки за вислугу років, а також інших виплат, передбачених Розділом ІХ Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру», з урахуванням раніше виплачених сум.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 15 грудня 2025 року.

Суддя О.В. Прудивус