Справа № 600/3422/25-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/3422/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Томашпільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Томашпільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправним та скасувати рішення Томашпільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оформлене листом від 21.05.2025 №21/28.19-109 про відмову у державній реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

зобов`язати Томашпільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) провести державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) за заявою від 23.04.2025 № 21/28.19-109.

В обґрунтування поданого позову позивач вказував, що разом з ОСОБА_2 звернулись до відповідача зі спільною заявою про державну реєстрацію шлюбу від 23.04.2025. Разом із вказаною заявою були додані усі необхідні документи, передбачені Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5. Також зазначив, що заява подавалась у присутності перекладача жестової мови - Гашинської Л.І., у зв`язку з тим, що наречена ОСОБА_2 є особою з порушенням слуху та на момент подачі заяви у неї був відсутній слуховий апарат. Проте відповідач протиправно відмовив у проведенні державної реєстрації шлюбу. Окрім того вказував, що відсутність вільного волевиявлення та бажання на укладання шлюбу, що мало місце, на думку відповідача, з боку гр. ОСОБА_2 , є взагалі вигаданими обставинами, які не підтверджені жодними доказами, а також неетичною поведінкою та правовим нігілізмом з боку відповідача, враховуючи, що ані позивач, ані його наречена - гр. ОСОБА_2 не були позбавлені або обмежені у цивільній дієздатності, а відтак - усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними.

Ухвалою суду від 29.07.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач подав до суду додаткові пояснення, в яких вказував, що ОСОБА_1 23.04.2025 звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з проханням зареєструвати заяву про реєстрацію шлюбу з громадянкою ОСОБА_2 . При поданні заяви про реєстрацію шлюбу між позивачем та ОСОБА_2 , також була присутня сестра нареченої ОСОБА_3 , що володіє навиками жестової мови (проте, не є офіційним перекладачем жестової мови), так як у нареченої, яка є особою з порушенням слуху та мовлення, був відсутній слуховий апарат.

Так як, працівники відділу мовою жестів не володіють, бесіда з нареченою, з метою встановлення факту її вільної згоди на укладання шлюбу та факту усвідомлення нею того, що відбувається, проводилась в письмовій формі. Також вказували, що саме ОСОБА_3 було запропоновано вести бесіду з ОСОБА_2 письмово, так як, з її слів, наречена вміє писати і це полегшило б спілкування з працівниками відділу державної реєстрації актів цивільного стану. При письмовому спілкуванні з нареченою керівником відділу використовувались такі ключові питання як: «з якою метою ви звернулися до відділу?», «яку заяву хочете подати?», «як звати нареченого?» і тп. На питання щодо імені нареченого ОСОБА_2 змогла відповісти лише після спілкування жестовою мовою з сестрою ( ОСОБА_3 ). На інші питання - відповіді не надала. З боку нареченої не вбачалось ні вільне волевиявлення на укладання шлюбу, ні, взагалі, розуміння того, що відбувається. Оскільки, відділ державної реєстрації актів цивільного стану не може відмовити у прийнятті заяви про державну реєстрацію шлюбу, таку заяву працівниками відділу було складено з допомогою засобів програмного забезпечення в установленому законодавством порядку.

Водночас, враховуючи те, що на абсолютну більшість питань наречена, ОСОБА_2 , відповідь не надала (навіть, ім`я нареченого написала лише після спілкування жестовою мовою із сестрою), а відповідно її бажання та волевиявлення на укладення шлюбу не підтверджувалось, керівником відділу було відмовлено в державній реєстрації шлюбу між Позивачем та ОСОБА_2 , оскільки така реєстрація суперечила б вимогам законодавства України, зокрема, статті 24 Сімейного кодексу України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, яка не була підтверджена з боку нареченої.

Ухвалою суду від 28.10.2025 залучено ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 (далі - третя особа) подала до суду пояснення, в яких вказувала, що не погоджується із рішенням відповідача, оскільки шлюб із позивачем бажала та бажає укласти й по цей час по взаємному бажанню, значення своїх дій усвідомлює, читати вміє, а наявність порушень в неї органів слуху та мовлення, а також спілкування жестовою мовою не може бути підставою для порушення її права на шлюб, гарантованого Конституцією України та СК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Позивач разом із нареченою ОСОБА_2 звернулися до Томашпільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про реєстрацію шлюбу, яку прийнято 23.04.2025 та зареєстрована за № 0. Вказана заява подана в присутності перекладача жестової мови Гашинської Л.І., яка є сестрою нареченої ОСОБА_2 .

Разом із вказаною заявою про реєстрацію шлюбу від 23.04.2025 були додані усі необхідні документи, передбачені Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5.

Розглянувши вказану заяву, відповідач листом від 21.05.2025 №21/28.19-109 повідомив, що аналіз обставин, встановлених під час подання заяви про державну реєстрацію шлюбу, свідчить, що державна реєстрація шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суперечить вимогам законодавства України, оскільки волевиявлення на створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя не підтверджено нареченою. Враховуючи викладене, у проведенні державної реєстрації шлюбу відмовлено.

З метою конкретизації причин відмови у реєстрації шлюбу, а також отримання документів, які б підтверджували наявність обставин, на які відповідач посилається як на підставу для прийняття спірного індивідуального акту про відмову у державній реєстрації акту цивільного стану, третьою особою ОСОБА_2 направлений запит на отримання публічної інформації від 11.06.2025, у якому остання просила зазначити нормативно-правовий акт, на підставі якого 23.04.2025 посадовими особами Томашпільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ініційовано проведення її письмового опитування (спілкування), надати копії документів, які підтверджують проведення її письмового опитування (спілкування), надати копії документів, на підставі яких Томашпільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) дійшов до висновку про наявність перешкод для укладення шлюбу за заявою від 23.04.2025.

Розглянувши запит третьої особи, відповідач листом від 14.06.2025 №21/28.19-109 повідомив, що 23.04.2025 для визначення волевиявлення та бажання вступити в шлюб з ОСОБА_4 , начальником Томашиільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сташко Л.І. задавались питання нареченій ОСОБА_2 .

Так як, ОСОБА_2 є особою з порушенням слуху та мовлення, та в день подачі заяви про шлюб не мали слухового апарату, питання їй задавались в письмовій формі. Оскільки на абсолютну більшість питань третя особа відповідь не надала (навіть, ім`я нареченого написали тільки після спілкування жестовою мовою із сестрою ОСОБА_3 ), а відповідно бажання та волевиявлення на укладення шлюбу не підтвердилось, керівником відділу відмовлено в державній реєстрації шлюбу. Також повідомлено, що питання начальником відділу задавались на звичайному аркуші паперу. Зберігання таких аркушів у відділі законодавством не передбачене.

Не погоджуючись із відмовою в державній реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 , позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

До вказаних спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із положеннями ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Приписами ст. 36 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України.

Частиною 1 статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" визначено, що для державної реєстрації шлюбу жінкою та чоловіком особисто подається заява до органу державної реєстрації актів цивільного стану за їх вибором. Особи, які подали заяву про державну реєстрацію шлюбу, вважаються нареченими.

Якщо жінка та/або чоловік не можуть через поважну причину особисто подати заяву про реєстрацію шлюбу, таку заяву, нотаріально засвідчену, можуть подати їх представники. Повноваження представника повинні бути нотаріально засвідчені.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" орган державної реєстрації актів цивільного стану, що прийняв заяву про реєстрацію шлюбу, зобов`язаний ознайомити наречених з умовами і порядком державної реєстрації шлюбу, їхніми правами та обов`язками як майбутніх подружжя і батьків, обов`язком повідомити один одному про стан свого здоров`я, попередити наречених про відповідальність за приховання відомостей про наявність перешкод для державної реєстрації шлюбу.

Відповідно до ч. 6 ст. 14 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" якщо є відомості про наявність перешкод для державної реєстрації шлюбу, керівник органу державної реєстрації актів цивільного стану може відкласти таку реєстрацію, але не більш як на три місяці.

Згідно з положеннями ст.21 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо: 1) державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; 2) державна реєстрація повинна проводитися в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; 3) з проханням про державну реєстрацію звернулася недієздатна особа або особа, яка не має необхідних для цього повноважень.

Як передбачено положеннями пунктом 1 розділу ІІІ глави 2 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5 №3307/5 (далі - Правил №3307/5) для державної реєстрації шлюбу жінкою та чоловіком особисто подається заява про державну реєстрацію шлюбу.

Разом з тим, пунктом 17 розділу ІІІ глави 2 Правил №3307/5 передбачено, що якщо є відомості про наявність перешкод для державної реєстрації шлюбу, керівник органу державної реєстрації актів цивільного стану може відкласти таку реєстрацію, але не більш як на три місяці, про що органом державної реєстрації актів цивільного стану у письмовій формі повідомляються наречені.

Рішення про відкладення державної реєстрації шлюбу може бути оскаржене в судовому порядку.

Орган державної реєстрації актів цивільного стану невідкладно проводить перевірку відповідних відомостей на предмет наявності чи відсутності перешкод для державної реєстрації шлюбу, про результати якої повідомляє заявників у письмовій формі.

Аналогічні положення закріплені в ч.3 ст.32 Сімейного кодексу України, якою визначено, що шлюб реєструється після спливу одного місяця від дня подання особами заяви про реєстрацію шлюбу.

За наявності поважних причин керівник органу державної реєстрації актів цивільного стану дозволяє реєстрацію шлюбу до спливу цього строку.

У разі вагітності нареченої, народження нею дитини, а також якщо є безпосередня загроза для життя нареченої або нареченого, шлюб реєструється у день подання відповідної заяви або у будь-який інший день за бажанням наречених протягом одного місяця.

З аналізу вказаних вище норм убачається, що відповідач може відкласти державну реєстрацію шлюбу та провести необхідну перевірку наявності перешкод для державної реєстрації шлюбу в тому разі, коли є відомості про наявність таких перешкод.

Як було встановлено судом, відповідач листом від 21.05.2025 №21/28.19-109 повідомив позивача та третю особу, що у проведенні державної реєстрації шлюбу відмовлено. Оскільки аналіз обставин, встановлених під час подання заяви про державну реєстрацію шлюбу, свідчить, що державна реєстрація шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суперечить вимогам законодавства України, а волевиявлення на створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя не підтверджене нареченою.

Також у вказаному листі зазначено, що для подання заяви про шлюб наречені, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулися до відділу в супроводі сестри нареченої, що володіє навиками жестової мови, так як у нареченої, яка є особою з порушенням слуху та мовлення, був відсутній слуховий апарат. Тому оскільки, працівник відділу мовою жестів не володіє, бесіда з нареченою, з метою встановлення факту її вільної згоди на укладення шлюбу та факту усвідомлення нею того, що відбувається, проводилась в письмовій формі.

При письмовому спілкуванні з нареченою керівником відділу використовувались такі ключові питання, як: "з якою метою ви звернулись до відділу?", "яку заяву хочете подати?", "як звати нареченого?" і тп. На запитання щодо імені нареченого наречена змогла відповісти лише після спілкування жестовою мовою з сестрою. На інші питання - відповіді не надала. З боку нареченої не вбачалось ні вільне волевиявлення на укладання шлюбу, ні, взагалі, розуміння того, що відбувається.

Так, судом встановлено, що не заперечується сторонами справи, що наречена ОСОБА_2 є особою з порушенням слуху та використовує жестову мову як засіб спілкування.

Статтею 23 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" визначено, що жестова мова як мова осіб з вадами слуху є засобом спілкування та навчання і захищається державою.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування: сприяють поширенню жестової мови та заохоченню мовної самобутності осіб з вадами слуху; гарантують збереження, вивчення і всебічний розвиток жестової мови, її використання як засобу виховання, навчання, викладання, спілкування і творчості; забезпечують можливість комунікації осіб з інвалідністю з вадами слуху в органах, установах та закладах соціального захисту населення, правоохоронних органах, органах пожежної безпеки, аварійно-рятувальних службах, закладах охорони здоров`я, навчальних закладах тощо; сприяють наданню послуг перекладачів жестової мови громадянам України з вадами слуху, які користуються жестовою мовою;створюють умови для наукового вивчення жестової мови; сприяють використанню жестової мови в офіційних відносинах.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" від 25.04.2019 № 2704-VIII українська жестова мова є мовою спільноти жестомовних осіб. Українська жестова мова - природна візуально-жестова мовна система з власною лексико-граматичною структурою, що сформувалася еволюційним шляхом і використовується як основний або один з основних засобів спілкування жестомовних осіб, які постійно проживають або впродовж тривалого часу проживали на території України. В Україні кожному гарантується право вільно використовувати українську жестову мову в суспільному житті, вивчати та підтримувати її, а також навчатися українською жестовою мовою.

Відповідач в наданих поясненнях не заперечував факт того, що працівники відділу мовою жестів не володіють, а тому бесіда з нареченою, з метою встановлення факту її вільної згоди на укладення шлюбу та факту усвідомлення нею того, що відбувається, проводилась в письмовій формі. Також судом встановлено, що разом із нареченими при поданні заяви про реєстрацію шлюбу, була присутні сестра третьої особи ОСОБА_3 , яка виступала в якості перекладача.

Разом з тим, суд звертає увагу, що в матеріалах справи містяться письмові пояснення третьої особи, яка є нареченою позивача, в яких зазначено, що вона бажає укласти шлюб з ОСОБА_1 по взаємному бажанню та хоче створити сім`ю, значення своїх дій усвідомлює.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем під час розгляду справи не надано до суду відомостей або доказів, які б вказували на існування обґрунтованого сумніву або законодавчо визначених підстав, які відповідно норм діючого законодавства є підставою для не проведення реєстрації шлюбу позивача відповідно до заяви від 23.04.2025.

Окрім того, відповідач не був позбавлений можливості використати альтернативний до відмови механізм реагування - відкласти державну реєстрацію шлюбу, але не більш як на три місяці, та провести необхідну перевірку наявності перешкод для державної реєстрації шлюбу, що відповідає приписам пункту 17 розділу ІІІ глави 2 Правил № 3307/5. Однак, відповідачем таких дій вчинено не було, в тому числі не було залучено сертифікованого перекладача жестової мови. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Вказані обставини свідчать про те, що відповідачем було прийнято протиправне рішення про відмову у державній реєстрації шлюбу, оскільки таке рішення не ґрунтується на нормах діючого законодавства.

Таким чином, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд доходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Томашпільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оформлене листом від 21.05.2025 №21/28.19-109 про відмову у державній реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Томашпільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) провести державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за заявою від 23.04.2025 № 21/28.19-109, суд зазначає наступне.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Таким чином, дискреційні повноваження, в тому числі відповідача, завжди мають межі, встановлені законом.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (справа Hasan and Chaush v. Bulgarіа №. 30985/96).

З огляду на встановлення під час розгляду справи обставин порушення прав позивача та прийняття відповідачем рішення про відмову у державній реєстрації шлюбу за відсутності на те законодавчо визначених підстав, суд доходить до висновку, що належним способом їх відновлення є зобов`язання Томашпільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повторно розглянути заяву від 23.04.2025 №21/28.19-109 щодо проведення державної реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду у цій справі.

За правилами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки, позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи приписи ч. 3 ст.139 КАС України, суд присуджує пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 484,48 грн за рахунок бюджетних асигнувань Томашпільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Томашпільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Томашпільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оформлене листом від 21.05.2025 №21/28.19-109 про відмову у державній реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

3. Зобов`язати Томашпільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повторно розглянути заяву від 23.04.2025 № 21/28.19-109 щодо проведення державної реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду у цій справі.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Томашпільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) сплачений судовий збір у сумі 484,48 грн.

5.У задоволенні іншої частини позову, - відмовити.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Томашпільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (площа Тараса Шевченка, буд. 6, смт. Томашпіль, Тульчинський район, Вінницька область, 24200, );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя В.О. Григораш