Справа № 160/25821/25
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-
11.09.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.08.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Проте, відповідач протиправно відмовив у призначенні пільгової пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідної вислуги років. У зв`язку з чим, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
12.09.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Залучено співвідповідачем Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
23.09.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач-2 зазначив, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю необхідної вислуги років. На підставі зазначеного відповідач-2 просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
27.10.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, в якій позивач підтримав свою позицію, викладену у позовній заві.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримало копію ухвали про відкриття провадження у справі 15.09.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка наявні в матеріалах справи.
Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
01.08.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії на вислугу років відповідно до п.«а» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Також в даному рішенні зазначено, що вік заявника становить 39 років, загальний стаж заявника 26 років 11 місяців 18 днів, а спеціальний 25 років.
Не погоджуючись із таким рішенням відповідача-1, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Відповідно до п.«а» ч.1 ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до внесення змін Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911-VIII) право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті: а) працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Суд звертає увагу, що враховуючи рішення Конституційного Суду №2-р/2019 від 04.06.2019 року, пункт «а» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягає застосуванню у редакції до внесення змін Законами України від 02.03.2015 року №213-VІІІ та від 24.12.2015 року №911-VІІІ.
Отже ключовою умовою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ч.1 ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є наявність вислуги років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
В даному випадку не є спірним, що вислуга років позивача на вищенаведених посадах становить 25 років.
Отже посилання відповідача-1 на необхідність наявності у позивача вислуги років у розмірі 26 років 06 місяців є необґрунтованим та безпідставним.
Тому відмова пенсійного органу в призначенні позивачу, який має вислугу років в розмірі 25 років, з посиланням на відсутність необхідної кількості вислуги років, є протиправною.
А тому, враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про те, що позивач набув право на пенсію за вислугу років відповідно до п.«а» ч.1 ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Враховуючи вищенаведене, з огляду на той факт, що позивач набув беззаперечне право на призначення пенсії за віком суд доходить висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п.«а» ч.1 ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.08.2025 року.
Крім цього суд звертає увагу, що пенсія за вислугу років в даному випадку підлягає призначенню саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві як особою, у якій позивач перебуває на пенсійному обліку.
Таким чином позовні вимоги в частині зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Як встановлено судом позивачем заявлено основну вимогу немайнового характеру та подано до суду вказану позовну заяву за допомогою системи «Електронний суд», а отже позивачу необхідно було сплатити судовий збір за дану позовну заяву у розмірі 968,96 грн., виходячи з розрахунку 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн.) із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
В свою чергу, позивачем при зверненні до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., а отже позивачем переплачено судовий збір на 242,24 грн.
З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що вимоги позивача, які не підлягають задоволенню, є похідними, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 968,96 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.77, 90, 139, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п.«а» ч.1 ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.08.2025 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський