Справа № 160/28691/25
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
03.10.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у неприйнятті рішення про закінчення виконавчого провадження №79050536;
- зобов`язати Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закінчити виконавче провадження №79050536, зняти арешт, виключити записи про АТ «Дніпрогаз» з Єдиного реєстру боржників та скасувати інші заходи, вжиті під час примусового виконання у межах виконавчого провадження №79050536.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що в даному випадку з позивача протиправно одночасно стягується виконавчий збір і основна винагорода приватного виконавця за виконання одного і того ж самого судового наказу. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги.
08.10.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
17.10.2025 року Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що оскільки виконавчий документ повернуто стягувачу та виконавчий збір не стягнуто, відповідач відкрив виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору. У зв`язку з чим відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
05.11.2025 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відповіддю на відзив, в якій позивач підтримав свою позицію, викладену у позовній заяві.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
26.02.2024 року Господарським судом Дніпропетровської області видано наказ по справі №904/1801/23 про примусове виконання щодо стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» заборгованості у розмірі 19 690 419,84 грн., 3% річних у розмірі 223 337,91 грн., інфляційні витрати у розмірі 176 734,98 грн. та судовий збір у розмірі 301 357,39 грн.
12.05.2025 року заступником начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову ВП №78008663 про відкриття виконавчого провадження щодо виконання судового наказу №904/1801/23 від 26.02.2024 року про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» заборгованості у розмірі 19 690 419,84 грн., 3% річних у розмірі 223 337,91 грн., інфляційні витрати у розмірі 176 734,98 грн. та судовий збір у розмірі 301 357,39 грн.
12.05.2025 року заступником начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову ВП №78008663 про стягнення виконавчого збору з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» в розмірі 2 039 185,01 грн.
08.09.2025 року заступником начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ) прийнято постанову ВП №78008663 про повернення стягувачу виконавчого документу, а саме: судовий наказ №904/1801/23 від 26.02.2024 року на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
09.09.2025 року заступником начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ) прийнято постанову ВП №79050536 про відкриття виконавчого провадження щодо виконання постанови ВП №78008663 про стягнення виконавчого збору від 12.05.2025 року з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» в розмірі 2 039 185,01 грн.
26.09.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Крайчинським Сергієм Станіславовичем прийнято постанову ВП №79209122 про відкриття виконавчого провадження щодо виконання судового наказу №904/1801/23 від 26.02.2024 року про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» заборгованості у розмірі 19 690 419,84 грн., 3% річних у розмірі 223 337,91 грн., інфляційні витрати у розмірі 176 734,98 грн. та судовий збір у розмірі 301 357,39 грн.
26.09.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Крайчинським Сергієм Станіславовичем прийнято постанову ВП №79209122 про стягнення основної винагороди з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» в розмірі 2 039 185,01 грн.
30.09.2025 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» звернулось до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про закінчення виконавчого провадження.
Станом на дату розгляду даної справи по суті, до суду не надано доказів розгляду заяви позивача від 30.09.2025 року.
Вважаючи протиправною бездіяльність щодо незакінчення виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Приписи частини 1 статті 5 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачають, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (абзац 1 частини 4 статті 27 Закону №1404-VIII).
Згідно з частинами 1 та 2 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Частиною 8 статті 27 Закону №1404-VIII визначено, що під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.
У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.
Водночас якщо примусове виконання рішення здійснює приватний виконавець, то згідно з частинами 1-7 статті 31 Закону України від 02.06.2016 року №1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон №1403-VIII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.
Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.
Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:
1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;
2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.
Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення
Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору (частина 3 статті 45 Закону №1404-VIII).
Верховний Суд у постанові від 21.07.2022 року у справі №320/6215/19 зазначив, що Закон України «Про виконавче провадження» містить прогалину у правовому регулюванні процедури стягнення з боржників виконавчого збору і основної винагороди за виконання одного й того ж виконавчого документа.
Водночас виконавче законодавство містить норму (частина 8 статті 27 Закону №1404-VIII), у якій обумовлений випадок, коли виконавчий збір не стягується або припиняється стягуватися у зв`язку з участю приватного виконавця у процедурі виконання того ж самого виконавчого документа. На відміну від решти положень виконавчого законодавства, тільки ця норма Закону №1404-VIII регулює подібні суспільні правовідносини.
Указана норма містить правило стосовно неможливості подальшого стягнення виконавчого збору, якщо надалі виконавчий документ буде виконувати не державний, а приватний виконавець, а також спрямована на те, щоб не допустити одночасного стягнення з боржника виконавчого збору і основної винагороди. Ця норма покликана уникнути подвійної плати боржником зазначених коштів. Тож її застосування дозволяє розв`язати спір стосовно справедливості подвійного стягнення плати державному і приватному виконавцям за виконання одного й того ж виконавчого документа.
На основі цього, Верховний Суд вважав, що для розв`язання означеної проблеми та з метою ефективного захисту прав й інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, до подібних правовідносин слід застосувати за аналогією 8 статті 27 Закону №1404-VIII.
Застосовуючи положення частини 8 статті 27 Закону №1404-VIII до спірних правовідносин Верховний Суд зробив висновок, що в разі коли державний виконавець повернув виконавчий лист за заявою стягувача і розпочав стягнення виконавчого збору, а після цього стягувач пред`явив цей лист до виконання приватному виконавцю, який у свою чергу відкрив виконавче провадження й виніс постанову про стягнення основної винагороди у розмірі 10 відсотків від фактично стягнутих сум, то надалі виконавчий збір не стягується. У разі стягнення частини виконавчого збору на момент відкриття приватним виконавцем провадження з виконання того ж самого виконавчого документа стягнута частина виконавчого збору не повертається.
Також Верховний Суд наголосив, що належним та ефективним способом захисту, який здатний відновити й захистити права боржника в такому випадку, є закінчення виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору.
Правовою основою для закінчення виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору в подібному випадку слід розглядати як загальні підстави, перелік яких наведений у частині 1 статті 39 Закону №1404-VIII, так і частину 8 статті 27 цього Закону, яка у таких обставинах має характер спеціальної підстави для закінчення виконавчого провадження.
Таким чином суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у неприйнятті рішення про закінчення виконавчого провадження ВП №79050536, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
З означеного виплаває про необхідність зобов`язання відповідача закінчити виконавче провадження ВП №79050536.
Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача зняти арешт, виключити записи про позивача з Єдиного реєстру боржників та скасувати інші заходи, вжиті під час примусового виконання у межах виконавчого провадження №79050536, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Отже в даному випадку, у випадку закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, підлягає зняттю, відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників, підлягають скасуванню інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також підлягають проведенню інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
В свою чергу, станом на дату постановлення рішення суду, спірне виконавче провадження не закінчено, а отже між позивачем та відповідачем відсутній спір щодо незняття арешту, та інших заходів, перелічених вище.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що вказані позовні вимоги є передчасними, та такими, які заявлені на майбутнє.
Зобов`язання відповідача в майбутньому вчинити певні дії, які регламентовані законом, не узгоджуються із завданнями адміністративного судочинства.
Таким чином вказані вимоги позивача задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.77, 90, 139, 241-246, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Визнати протиправною бездіяльність Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у неприйнятті рішення про закінчення виконавчого провадження ВП №79050536.
Зобов`язати Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закінчити виконавче провадження ВП №79050536.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Відповідно до ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 283-1, 283-2, 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Згідно ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.
Згідно з ч.3 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя В.В. Горбалінський