Справа № 160/16808/25
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/16808/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року (суддя Букіна Л.Є.) в справі №160/16808/25 за позовом Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Державне промислове підприємство «Кривбаспромводопостачання» (далі - ДПП «КПВП» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15 квітня 2025 року про застосування штрафу в розмірі 1022494,85 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неповного встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Доводи апелянта наступні:

1) не врахування та не здійсненням судом першої інстанції аналізу наявності обставин непереборної сили, які виникли після втрати позивачем основного джерела доходу після руйнування греблі Каховської ГЕС;

2) неможливість подвійного притягнення до відповідальності у зв`язку із прямою забороною, передбаченою статтею 61 Конституції України;

3) наявність неузгодженого податкового боргу на момент прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення;

4) порушення строку накладення штрафних санкцій;

5) невідповідність форми і змісту податкового повідомлення-рішення вимогам підпункту 58.1.1 пункту 58.1 статті 58 ПК України;

6) відсутність підстав для проведення камеральної перевірки у зв`язку із усуненням порушень норм Податкового кодексу України на момент проведення перевірки та наявності обставин непереборної сили.

У відзиві відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та ст. 76 Податкового кодексу України ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі пункту 20.1 статті 20 розділу І Кодексу проведено камеральну перевірку ДПП "КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ" () з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При перевірці використано інформацію, наявну в базах даних ДПС України та надану платником податку, відомості з Єдиного реєстру податкових накладних щодо податкових накладних та розрахунків коригування згідно з наданими платником електронними документами.

Камеральною перевіркою встановлено порушення термінів реєстрації в ЄРПН по 260 податковим накладним/розрахунках коригування за серпень листопад 2024 року. Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України нараховано штрафну санкцію в сумі 1 022 494, 85 гривень. За результатами перевірки складено акт камеральної перевірки від 18.03.2025 року № 13725/04-36-04-15/191017 «Про результати камеральної перевірки ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» (код 00191017) з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних».

На підставі акту перевірки та встановлених порушень відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № від 15.04.2025 року, яким застосував до позивача штраф у сумі 1 022 494,85 грн, згідно ст. 120-1.1 ст. 120-1, п. 90 пп. 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Скарга позивача, подана в адміністративному порядку, залишена без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності накладення на позивача штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, відхиливши підстави позову, з якими позивач пов`язував протиправність податкового повідомлення-рішення.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДПС проведена камеральна перевірка ДПП «Кривбаспромводопостачання» з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено акт від 18 березня 2025 року № 13725/04-36-04-15/191017, у якому зафіксовано порушення позивачем термінів реєстрації в ЄРПН 260 податкових накладних/розрахунків коригування за серпень-листопад 2024 року.

На підставі акту камеральної перевірки ГУ ДПС 15 квітня 2025 року прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування до ДПП «Кривбаспромводопостачання» штрафу у розмірі 1022494,85 грн на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1, пункту 90 підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Спірним в цій справі є питання правомірності застосування до позивача штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкових накладних.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абзацами 1, 4 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За змістом абзацу 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної встановлена статтею 120-1 ПК України.

За приписами пункту 120-1.1 статті 120 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Законом України від 12 січня 2023 року № 2876-ІХ (далі Закон № 2876-ІХ), який набрав чинності 08 лютого 2023 року, підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктами 89 та 90 наступного змісту:

« 89. Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

90. Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі:

2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.».

В спірному випадку податкові накладні, зазначені в акті перевірки, за порушення граничних термінів реєстрації яких в ЄРПН до позивача застосовано штрафні санкції, виписані позивачем в період з серпня по листопад 2024 року, зареєстровані в ЄРПН у лютому та березні 2025 року із порушенням строків реєстрації від 89 до 158 днів, тобто після внесення змін до ПК України Законом № 2876-IX, у зв`язку з чим контролюючим органом при накладенні на позивача штрафу спірним податковим повідомленням-рішенням застосовано приписи пунктів 89 та 90 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України щодо строків реєстрації та розміру штрафів.

Ураховуючи, що податкові накладні виписані в період з серпня по листопад 2024 року та зареєстровані в ЄРПН із порушенням граничних строків реєстрації в ЄРПН, встановлених пунктом 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність застосування до позивача штрафу за порушення термінів реєстрації цих податкових накладних податковим повідомленням-рішенням від 15 квітня 2025 року № в розмірі 1022494,85 грн.

Разом з тим, позивач вважає, що він має бути звільнений від відповідальності у зв`язку з наявністю обставин непереборної сили, неможливістю подвійного притягнення до фінансової відповідальності, наявність неузгодженого податкового боргу на момент прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Стосовно доведеності наявності обставин непереборної сили як підстави для висновку про протиправність застосування штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних суд зазначає наступне.

Позивач такими обставинами вважає втрату основного джерела доходу після руйнування греблі Каховської ГЕС, погіршення фінансового становища, проте ані в позовні, ані в апеляційній скарзі не вказує, яким чином ці обставини впливають на можливість своєчасної реєстрації податкових накладних.

Суд відхиляє наведені доводи апелянта та зазначає, що реєстрація податкових накладних не залежить від фінансового стану платника податку.

Апелянт не обґрунтовує порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних неможливістю виконання цього податкового обов`язку внаслідок втрати документації, комп`ютерної техніки, відсутністю персоналу, до обов`язку якого належить вчинення дій з направлення на реєстрацію до ЄРПН податкових накладних, наявність яких беззаперечно б впливала на строки реєстрації податкових накладних.

Суд першої інстанції з цього питання обґрунтовано звернув увагу на те, що позивача притягнуто до відповідальності не за затримку сплати податкових зобов`язань, а саме за затримку реєстрації податкових накладних, яка залежить від дій посадових осіб позивача, а також на те, що позивач не обґрунтував зв`язок між погіршенням своєї економічної ситуації та можливістю своєчасно реєструвати податкові накладні (не сплачувати податкові зобов`язання, що дійсно залежить від фінансової спроможності, а вчиняти дії фактично організаційного характеру).

Крім того, Законом № 2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено положеннями наступного змісту: «У разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.».

Загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, встановлені статтею 112 ПК України, відповідно до пункту 112.1 якої особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності (пункт 112.2 статті 112 ПК).

За положеннями пункту 112.8 статі 112 ПК України обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є, зокрема, вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору) (підпункт 112.8.9).

Позивач посилається на лист ТПП України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 як на підставу звільнення від відповідальності та доведеність настання форс-мажорних обставин.

ТПП України листом від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія Російської Федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану і це є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

Цей лист адресований «Всім, кого це стосується», тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

За визначенням, наведеним у частині другій статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02 грудня 1997 року № 671/97-ВР (далі - Закон № 671/97-ВП), форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною першою статті 14-1 Закону № 671/97-ВР торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

За усталеною позицією Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постановах Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18, від 25 січня 2022 року у справі №904/3886/21, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру. У разі їх виникнення сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку.

У постановах від 05 грудня 2023 року у справі №917/1593/22, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22, від 19 серпня 2022 року у справі №908/2287/17 Верховним Судом зазначено, що підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП. Водночас, сертифікат Торгово-промислової палати України не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставина форс-мажору має оцінюватись судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

За позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 05 жовтня 2023 року у справі №520/14773/21, від 19 серпня 2022 року у справі №818/2429/18, від 17 червня 2020 року у справі №812/677/17, від 03 вересня 2019 року у справі №805/1087/16, має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами ТПП України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами. Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку.

Як вказано вище, настання форс-мажорних обставин у контексті застосування підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України позивач обґрунтовує листом ТПП від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1.

Верховним Судом у постановах від 07 червня 2023 року у справі №912/750/22, від 15 червня 2023 року у справі №910/8580/22, від 29 червня 2023 року у справі №922/999/22, від 28 серпня 2023 року у справі №910/6234/22, від 16 вересня 2024 року у справі №520/6236/23 зазначено, що лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 не є ні сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", ні документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини, а також не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Підстави вважати на підставі вказаного листа, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів, відсутні, тому кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

Отже, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що лист ТПП від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 не підтверджує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для позивача у питанні звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у ЄРПН за серпень-листопад 2024 року.

Позивачем не надано сертифікату ТПП, виданого у встановленому порядку у відповідності до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», щодо неможливості виконання свого податкового обов`язку щодо своєчасної реєстрації податкових накладних у ЄРПН за серпень-листопад 2024 року.

Крім того, позивач не звертався до контролюючого органу із заявою про неможливість виконання свого податкового обов`язку в порядку підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

Отже, платником податку не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між зазначеними ним обставинами із неможливістю реєстрації податкових накладних із дотриманням строків, установлених законом.

Відтак, належними доказами не підтверджено наявність обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які б звільняли позивача від фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення.

Наступним доводом апелянта є неможливість подвійного притягнення до відповідальності.

Апелянт з цього питання посилається на те, що податковими повідомленнями-рішеннями притягнуто ДПП «Кривбаспромподопостачання» до фінансової відповідальності у вигляді штрафних санкцій за порушення граничних терміні реєстрації податкових накладних за період, який також охоплюється податковим повідомленням-рішення, що є предметом позову в цій справі, а саме за період серпень, вересень та листопад 2024 року.

Суд відхиляє цей аргумент апелянта та зазначає, що податковими повідомленнями-рішеннями № від 14 січня 2025 року та № від 20 березня 2024 року позивач притягнутий до фінансової відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, виписаних у листопаді 2024 року та серпні і вересні 2024 року відповідно, проте за порушення граничного терміну реєстрації інших податкових накладних, не включених до переліку, який міститься в акті камеральної перевірки від 18 березня 2025 року № 13725/04-36-04-15/191017 та в розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення № від 15 квітня 2025 року.

Відтак, позивач притягнутий до фінансової відповідальності податковими повідомленнями-рішеннями № від 14 січня 2025 року та № від 20 березня 2024 року за інші податкові правопорушення, відмінні від податкового правопорушення, за яке застосовано штрафні санкції спірним в цій справі податковим повідомленням-рішенням.

Відповідно, відсутні підстави для висновку про подвійну притягнення до позивача до фінансової відповідальності.

Також позивач вказує на наявність неузгодженого податкового боргу на момент прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що предметом доказування у справі №160/9281/20 було питання правомірності податкової вимоги від 04 червня 2020 року №319-50 (в частині вимог про сплату пені у розмірі 363433,66 грн), яка стосувалася сплати частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями.

Судовим рішенням у справі №160/14215/24 зобов`язано ГУ ДПС у Дніпропетровській області виключити з ІКП ДПП «Кривбаспромводопостачання» відомості про податковий борг в частині нарахованої пені у податковій вимозі №319-50 від 04 червня 2020 року у розмірі 363 433,66 грн.

Тобто судові рішення у справі жодним чином не стосувались питання оподаткування податком на додану вартість або дотримання позивачем строків реєстрації податкових накладних, або наявності обставин, які звільняють платника податків від відповідальності за невиконання податкового обов`язку, тому ця обставина жодним чином не впливає на правомірність спірного в цій справі податкового повідомлення-рішення.

Стосовно аргументу апелянта про відсутність підстав для проведення камеральної перевірки у зв`язку із усуненням порушень норм Податкового кодексу України на момент проведення перевірки та наявності обставин непереборної сили суд зазначає таке.

Апелянт просить врахувати, що на момент проведення камеральної перевірки податкові накладні за серпень, вересень, жовтень, листопад 2024 року буди зареєстровані, а тому підстави для винесення будь-яких податкових повідомлень-рішень контролюючого органу, відпали.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО, даних Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Предметом камеральної перевірки також може бути, зокрема, своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних.

Згідно з пунктом 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Отже, оскільки предметом камеральної перевірки, серед іншого, є питання своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, контролюючий орган має повноваження на проведення такої перевірки безвідносно від факту реєстрації податкових накладних.

Крім того, сам по собі факт реєстрації податкових накладних не звільняє платника податку від фінансової відповідальності у разі допущення ним порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Апелянт також у цьому зв`язку зауважив, що контролюючий орган не встановив, чи дійсно платник податків допустив порушення строків реєстрації податкових накладних, не з`ясував причини та об`єктивні обставини недотримання цих строків передбачених ПК України, у разі виявлення цих порушень, а якщо взагалі ці обставини настали, просив врахувати, що 07 березня 2024 року в рамках виконавчого провадження № 74371163 винесено постанову про арешт коштів боржника, що суттєво ускладнює здійснення бухгалтерських проводок та ведення нормальної господарської діяльності та призводить до накопичення заборгованості зі сплати податкових зобов`язань.

Суд повністю відхиляє наведені доводи апелянта з підстав, викладених вище, стосовно недоведеності наявності обставин непереборної сили у контексті дотримання платником податку строків реєстрації податкових накладних.

Суд також зауважує, що вище судом зроблено висновок про відсутність підстав для застосування приписів пункту 112.8 статі 112 ПК України для звільнення позивача від відповідальності за вчинення податкового правопорушення.

Судом відхиляються доводи апелянта про порушення строку накладення штрафних санкцій та невідповідність форми і змісту податкового повідомлення-рішення вимогам підпункту 58.1.1 пункту 58.1 статті 58 ПК України.

Згідно з пунктом 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Акт перевірки отримано позивачем 25 березня 2025 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №64.

Податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом 15 квітня 2025 року, тобто в межах строку, установленого пунктом 86.8 статті 86 ПК України.

Апелянт вказує, що як податкове повідомлення-рішення, так і розрахунок штрафних санкцій, не містять чітких, конкретних та визначених граничних строків реєстрації податкових накладних, що є істотним порушенням вимог ПК України.

Суд не в повній мірі погоджується із висновком суду першої інстанції, що спірне в цій справі податкове повідомлення-рішення не містить порушень відповідних положень законодавства.

Підпунктом 58.1.1 пункту 58.1 статті 58 ПК України установлено, що податкове повідомлення-рішення містить:

1) суму та підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або суму та підставу для зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або збільшення/зменшення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, та посилання на норми цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до яких здійснено їх розрахунок;

2) попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної (у випадках, передбачених цим Кодексом);

3) граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності та/або реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної;

4) попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк;

5) граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій.

Форма «Н» податкового повідомлення-рішення є додатком 25 до Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204 у редакції наказу від 31 грудня 2020 року № 846, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за № 124/28254, та передбачає застосування штрафу за, зокрема, порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних.

Форма «Н» передбачає, зокрема, зазначення у податковому повідомленні-рішення відсоткового розміру штрафу, проте в оскарженому позивачем податковому повідомленні-рішення ця графа не заповнена.

Разом з тим, відомості про розмір застосованих штрафних санкцій містяться як в акті камеральної перевірки, так й розрахунку штрафних санкцій, що є додатком до податкового повідомлення-рішення, тому цей недолік податкового повідомлення-рішення не є тим порушенням, яке тягне за собою протиправність податкового повідомлення-рішення.

Такий висновок кореспондується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 вересня 2024 року у справі №640/21435/22, за яким ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Отже, ця обставина не вказує на помилковість чи необґрунтованість висновку суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог.

Підсумовуючи викладене, суд визнає правильним висновок суду першої інстанції про правомірність застосування до позивача штрафу податковим повідомленням-рішенням № від 15 квітня 2025 року про застосування штрафу в розмірі 1022494,85 грн за порушення граничних термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року в справі № 160/16808/25 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року в справі № 160/16808/25 за позовом Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 17 грудня 2025 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко