Справа № 685/999/25
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 685/999/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бурлак Г.І.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

16 грудня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Шидловського В.Б. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Пращерук М. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в Теофіпольський районний суд Хмельницької області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позов мотивований його тим, що постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №14948 від 16.09.2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, за те, що будучи визнаним у 2018 році Теофіпольською ВЛК «обмежено придатним до військової служби», у період проведення мобілізації та протягом дії правового режиму воєнного стану в строк до 05.06.2025 року, самостійно не звернувся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та визначення придатності до військової служби, чим порушив вимоги пункту 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України, щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 №3621-ІХ, абзац 3 пункту 3 «Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024, абзац 4 частини 1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вважає, що правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП він не вчиняв, від проходження військово-лікарської комісії не ухилявся, а винесена постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він дійсно у 2018 році Теофіпольською ВЛК визнаний «обмежено придатним до військової служби», про що були зроблені відповідні відмітки в його особові справі, у 2024 році він поступив на денну форму навчання до Західноукраїнського національного університету. Після зарахування його студентом в період з 1 по 10 вересня 2024 року, він відразу зібрав усі необхідні документи та подав до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де він перебуває на обліку як військовозобов`язаний. Під час подачі документів, знаючи про необхідність проходження військово-лікарської комісії, так як постійно контролюю зміни в законодавстві, звернувся до спеціаліста ТЦК, що приймав його документи, з метою отримати направлення на проходження військово-лікарської комісії. В свою чергу співробітник ТЦК пояснив, що в разі отримання ним відстрочки від мобілізації у зв`язку з навчанням проходити комісію непотрібно, всі необхідні зміни у його облікових даних він зробить після надання йому відстрочки від мобілізації. Він постійно моніторив електрону систему «Резерв+» і 29.10.2024 року побачив внесені зміни в базу даних згідно яких йому було надано відстрочку від мобілізації у зв`язку з навчанням на денній формі та визнано придатним до військової служби. На початку 2025 року йому зателефонувала невідома особа, яка відрекомендувалась співробітником 8 відділу ТЦК та повідомила про необхідність повторної подачі документів про відстрочку. Через кілька днів після дзвінка він знову прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Теофіполь та подав усі необхідні документи. Під час подачі документі зіславшись на зміни в законодавства він знову звернувся до працівника ТЦК з проханням надати йому направлення на військово-лікарську комісію. Працівник ТЦК прийняв його документи, провів перевірку по базах даних та повідомив, що комісію проходити йому не потрібно, так як в базі даних він рахується як особа придатна до військової служби і має відстрочку. Після цього він поїхав на навчання. 28.08.2025 він перевіряв базу «Резерв+» та побачив повідомлення, що його розшукує ТЦК та СП.

Вказує, що з метою з`ясування причини розшуку 02.09.2025 року він прибув до 8 відділу ТЦК та СП де йому надали направлення на проходження військово-лікарської комісії, яку він пройшов, і в цей же день його зняли з розшуку. 07.10.2025 року до нього зателефонувала невідома особа та повідомив, він відразу зібрав усі необхідні документи та подав до ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Теофіполь. Прибувши до ТЦК та СП він отримав відповідну постанову №14948 та протокол про адміністративне порушення. Так як ним вживались усі необхідні заходи щодо недопущення порушень мобілізаційного законодавства, немає умислу на вчинення будь-яких дій, що порушують вимоги пункту 2 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законів України, щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.003.2024 №3621-IX, абзац 3 пункту 3 «Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженого Постановою КМУ №560 від 16 травня 2024 року, абзац 4 частини 1 ст. 22 Закону України» Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», своєчасно подавались усі необхідні документи, вважаю що адміністративного порушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП він не вчиняв. Притягнення його до відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП стало можливим лише через безвідповідальне ставлення до виконання своїх прямих обов`язків співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , які не зважаючи на його вимоги, самі ж не надали йому направлення для проходження військо-лікарської комісії. При розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності грубо порушено чинне законодавство, оскільки він не повідомлявся взагалі про те, що відбудеться розгляд справи. В результаті чого він не зміг надати ніяких пояснень, які б могли вплинути на результати розгляду справи. Таким чином, вважав що полковник ОСОБА_2 при розгляді справи та винесенні постанови грубо порушив його право на захист передбачене Конституцією України. На підставі викладеного, просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №14948 від 16.09.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, провадження у справі закрити.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням Позивачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати оскаржене рішення, прийняти нове - про задоволення позову у повному обсязі.

Своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. З сг. 210-1 КУпАП не визнає, вважаю, що вищезазначена постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що ні оскаржувана постанова, ні протокол не містить доказів, що я мав статус "обмежено придатний до військової служби". Таким чином, відповідачем та судом першої інстанції, на підставі належних та допустимих доказів не були встановлені обставини, що на момент винесення оскаржуваної постанови я був суб`єктом, який зобов`язаний був проходити до 05 червня 2025 року повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документи, що підтверджують надання мені стазу су "обмежено придатного". За таких обставин вважаю, що в моїх діях відсутній склад адміністративного правопорушення, яке полягає в не проходженні військово-лікарської комісії у термін до 05 червня 2025 року.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні на 16 грудня 2025 року.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд даної адміністративної справи в судове засідання не з`явилися.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №14948 від 16.09.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Не погодившись із даною постановою позивач оскаржив її до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції вказав, що

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, чи прийнято оскаржуване рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 283 КУпАП передбачає вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, зокрема: опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи встановлено, що постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №14948 від 16.09.2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, за те, що будучи визнаним у 2018 році Теофіпольською ВЛК «обмежено придатним до військової служби», у період проведення мобілізації та протягом дії правового режиму воєнного стану в строк до 05.06.2025 року, самостійно не звернувся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та визначення придатності до військової служби, чим порушив вимоги пункту 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України, щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 №3621-ІХ, абзац 3 пункту 63 «Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024, абзац 4 ч. 1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Дії кваліфіковано за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з ч.3 ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України, щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 №3621-ІХ установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Згідно з абзацом 3 пункту 63 «Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024 передбачено, що військовозобов`язані, у яких строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не завершився, на медичний огляд не направляються, крім випадків, коли військовозобов`язані приймаються на військову службу за контрактом, або були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), або самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта про те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення від 02.09.2025 зазначено, що розгляд справи відбудеться що 10 год. 00 хв. 16.09.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначена адреса та стоїть підпис позивача. В графі « пояснення особи» зазначено «не пройшов ВЛК, тому що не знав законодавство».

Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що він до 05.06.2025 самостійно або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста звертався до ТЦК та СП з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду , суд дійшов переконання, що оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог чинного законодавства, є правомірною та скасуванню не підлягає.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 листопада 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Шидловський В.Б. Сапальова Т.В.