Справа № 189/2321/25
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2025 року м.Дніпросправа № 189/2321/25 2-а/189/18/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2025 року у справі № 189/2321/25 (2-а/189/18/25) (суддя Чорна О.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.04.2025 року №2962, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2025 року позовні вимоги позивача було задоволено. Суд визнав протиправною та скасував оскаржену позивачем постанову відповідача, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210 КУпАП закрив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального права та процесуального права, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції у даній справі та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що спірна постанова є законною і підстав для її скасування у суду не було. Наполягає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, за яке його спірною постановою притягнуто до адміністративної відповідальності. Так, позивач не оновив свої данні в строк, визначений вимогами Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», з яких вбачається крайня дата оновлення особистих даних - 16.07.2024 року, і в матеріалах даної справи відсутні докази такого оновлення позивачем своїх даних. Позивач військово-лікарську комісію пройшов лише 23.04.2025, чим порушив визначені законом строки.

З 03.04.2024 відповідно до ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивач має перебувати на обліку військовозобов`язаних осіб. Однак, в супереч нормативним актам позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 і 23.04.2025 був доставлений працівниками Національної поліції до відповідача.

Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві стверджує, що погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд повно встановив обставини справи та дав належну оцінку доводам сторін та доказам, що подавалися обома сторонами. На думку позивача відсутні підстави для скасування законного рішення суду першої інстанції. У відзиві наполягає, що доводи скаржника спростовуються наявними у справі доказами, спірна постанова відповідача є протиправною та підлягала скасуванню.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги відповідача і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 23.04.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №2962, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у сумі 25 500,00 грн. (а.с. 160-161).

За фабулою постанови, ОСОБА_1 з 2001 року не з`являвся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за своїм зареєстрованим місцем проживання, для проходження військово-лікарської комісії, уточнення особистих даних та повідомлення про їх зміну, як вимагає законодавство України та Правила військового обліку. Дії вчинено в умовах особливого періоду. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Позивач, вважаючи постанову про адміністративне правопорушення протиправною звернувся до суду з позовом про її скасування та закриття провадження у справі.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вказав, що факт вчинення позивачем правопорушення не доведено належними та допустимим доказами, навпаки, позивачем надано докази на спростування висновків відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 3,10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

За змістом ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Аналогічні приписи містить і Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №560 (далі Порядок) та Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. №1487.

Пунктами 28, 29 Порядку передбачено, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1). У повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів, що видав повістку; мета виклику; місце, день і час явки за викликом; найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою; прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Відповідно до пп. 1 п. 41 Порядку, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу у разі вручення повістки є, зокрема ознайомлення з її змістом, у тому числі доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2).

Невиконання призовниками, військовозобов`язаними та резервістами вищезазначених вимог є порушенням правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Частиною 1 ст. 210 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, що тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 ст. 210 КпАП України встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП у вигляді штрафу за те, що він з 2001 року не з`являється ІНФОРМАЦІЯ_3 , не з`являвся для проходження ВЛК, відомостей про змінну облікових даних не надавав.

Як встановив суд, згідно витягу з військово-облікового документу Резерв+, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), знаходиться на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Покровське), дата уточнення даних 13.07.2024 року (дані уточнено вчасно) (а.с. 108, 177).

Доказів того, що позивач після уточнення даних (13.07.2024 року) був зобов`язаний уточнити дані ще раз, що він отримував повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Покровське), чи про те, що такі повістки про виклик позивачу відправлялися, але повернулися без вручення, відповідач суду не надав. Не підтверджено і обставини, що позивач отримував повідомлення АТ «Укрпошта» про надходження на його ім`я поштових відправлень з позначкою «Повістка ТЦК».

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до примітки ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем всупереч приписам ч. 2 ст. 77 КАС України не було надано до суду доказів неможливості отримання з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи та, як наслідок, відсутності правових підстав для звільнення позивача від адміністративної відповідальності, натомість, всупереч вказаній нормі даний обов`язок було перекладено на позивача.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не доведено ні факту вчинення позивачем правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, ні правомірності ухвалення спірної постанови. Отже, у суду першої інстанції були підстави для скасування оскарженої позивачем постанови відповідача та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правильних висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ч.3 ст.272, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2025 року у справі № 189/2321/25 (2-а/189/18/25) залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак