Справа № 160/22464/25
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 «Криворізька міська лікарня №5» Криворізької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
04 серпня 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправними дії посадових/службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , які полягають у протиправному затриманні та утриманні Позивача в підвальному приміщенні зазначеного ІНФОРМАЦІЯ_4 , та зобов`язати посадових/службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 , утриматись від протиправного затримання Позивача та утримання його в приміщені РТЦК проти волі Позивача.;
- визнати протиправними дії посадових/службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , які полягають у протиправному утриманні Позивача в підвальному приміщенні зазначеного ІНФОРМАЦІЯ_4 , та зобов`язати посадових/службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 , утриматись від протиправного утримання його в приміщені РТЦК проти волі Позивача;
- визнати протиправним та скасувати рішення ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.07.2025 року № 2025-0730-2133-4326-3, яке було сфабриковане, та не є дійсним адже немає підписів членів комісії;
- визнати протиправною бездіяльність ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка полягає у не наданні Позивачу копії рішення ВЛК від 30.07.2025 року № 2025-0730-2133-4326-3, та зобов`язати ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 надати Позивачу копію відповідного рішення ВЛК.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2025 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі.
Відзиви на позовну заяву від відповідачів не надійшли.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 р. закрито провадження в цій адміністративній справі в частині вимог: визнати протиправними дії посадових/службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , які полягають у протиправному затриманні та утриманні Позивача в підвальному приміщенні зазначеного ІНФОРМАЦІЯ_4 , та зобов`язати посадових/службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 , утриматись від протиправного затримання Позивача та утримання його в приміщені РТЦК проти волі Позивача; - визнати протиправними дії посадових/службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , які полягають у протиправному утриманні Позивача в підвальному приміщенні зазначеного ІНФОРМАЦІЯ_4 , та зобов`язати посадових/службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 , утриматись від протиправного утримання його в приміщені РТЦК проти волі Позивача.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Згідно з роздруківкою ОСОБА_2 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно з ВЛК 30.07.2025 р. придатний до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони.
Згідно з довідкою ВЛК від 30.07.2025 р. (копія) ОСОБА_1 придатний до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони.
Як вбачається з довідки ВЛК від 30.07.2025 р., її підписав голова, секретар та члени ВЛК та вона складена за встановленою формою (додаток 4 до Положення про ВЛК).
Згідно з карткою обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 пройшов медичне обстеження, та згідно з даними печатки на вказаній довідці придатний до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони.
Проте, позивач в обґрунтування позову, зокрема, вказує, що його доставлено до КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА "КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №5" КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ для проведення ВЛК, однак, практично ВЛК він не проходив, лікарями не оглядався.
З метою перевірки доводів позовної заяви та обґрунтованості оскаржуваних дій, суд витребував у ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 належним чином завірену копію рішення військово-лікарської комісії від 30.07.2025 № 2025-0730-2133-4326-3 та всі документи які враховані при винесенні рішення, проте відповідач не надав витребуваних доказів.
Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан, який триває до цього часу.
Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, оголошено загальну мобілізацію.
Закон України від 21.10.1993 №3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі - Закон №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
У статті 1 Закону №3543-XII містяться визначення понять "мобілізація" та "особливий період", відповідно до яких: мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону №3543-XII організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Приписами частини 5 статті 4 Закону №3543-XII регламентовано, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.
Відповідно до статті 2 Закону №3543-XII правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.
Закон України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частини 5 статті 1 Закону №2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Частина 9 статті 1 Закону №2232-XII визначає такі категорії громадяни України щодо військового обов`язку: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) за направленням або за призовом (частина 2 статті 2 Закону №2232-XII).
Згідно з частиною 1 статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом №3543-XII.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з пунктом 2.1 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Пункт 20.1 глави 20 розділу II Положення № 402 передбачає, що постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК.
Відповідно до пункту 21.29 глави 21 розділу II Положення № 402 постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення) поряд з іншими постановами записується в історію хвороби, Книгу протоколів засідань військово-лікарської комісії, свідоцтво про хворобу або довідку, медичну книжку військовослужбовця з обов`язковим посиланням на документ, який підтверджує обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Згідно з пунктом 22.1 глави 22 розділу II Положення № 402 дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).
Отже, зі змісту наведених норм вбачається, що постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються, зокрема, довідкою військово-лікарської комісії. При цьому, постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення) поряд з іншими постановами записується, зокрема, в Книгу протоколів засідань військово-лікарської комісії з обов`язковим посиланням на документ, який підтверджує обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 р. у справі № 806/526/16 зазначив: «у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі».
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Суд зазначає, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку діям лікарів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, оскільки це потребує спеціальних знань медицини.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності, обмеженої придатності або непридатності до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2020 року у справі № 810/5009/18 та від 12.02.2021 року у справі №820/5570/16.
Враховуючи вказану практику Верховного Суду, суд зосереджує увагу при розгляді цієї справи на дотриманні відповідачем процедури прийняття оскарженої постанови ВЛК, оформленої довідкою від 07.07.2023 р.
Суд зобов`язував відповідача (ВЛК) надати додаткові докази, а саме:
- належним чином завірену копію рішення військово-лікарської комісії від 30.07.2025 № 2025-0730-2133-4326-3 та всі документи які враховані при винесенні рішення, проте відповідач не надав витребуваних доказів.
Ухвала суд від 15.08.2025 отримана відповідачем, про що свідчать довідка про доставку електронного листа.

Також суд ухвалою від 11.12.2025 витребував у ІНФОРМАЦІЯ_2 докази, а саме: - належним чином завірену копію довідки військово-лікарської комісії від 30.07.2025 № 2025-0730-2133-4326-3; всі документи які враховані при складенні довідки військово-лікарської комісії від 30.07.2025 № 2025-0730-2133-4326-3 щодо ОСОБА_1 ; всі докази, які стосуються проведення медичного огляду та обстеження ОСОБА_1 (зокрема, але не виключно, карта обстеження, документи медичного огляду); копію протоколу (або витяг з книги протоколів) засідання військово-лікарської комісії.

Ухвала суд від 11.12.2025 отримана відповідачем, про що свідчать довідка про доставку електронного листа.

Суд зазначає, що зазначені документи суд витребовував з огляду на те, що позивач, в обґрунтування своїх вимог зазначав, що практично ВЛК він не проходив, лікарями не оглядався, довідку ВЛК належним чином завірену у порядку встановленому законом не отримував (зазначає, що зміг її сфотографувати лише перебуваючи у військовій частині).

Ненадання відповідачами витребуваних судом документів, свідчить про те, що відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не виконали свій обов`язок щодо доказування правомірності своїх дій щодо дотримання процедури прийняття оскарженої постанови ВЛК, оформленої довідкою від 30.07.2025 р., та фіксації результатів засідання ВЛК.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Крім того, відзиву на позовну заяву відповідач також не надав.

Поважних причин, що перешкоджали відповідачу надати витребувані судом документи та відзив на позовну заяву відповідач не вказав та не обґрунтував, суд таких причин не встановив.

Суд враховує, що частиною четвертою статті 159 КАС України закріплено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Розглядаючи по суті цей спір про оскарження рішення ВЛК, суд перевірив законність висновку ВЛК в межах дотримання процедури прийняття цього висновку та дійшов висновку про те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності своїх дій щодо дотримання процедури прийняття оскарженої постанови ВЛК, оформленої довідкою від 30.07.2025 р., та фіксації результатів засідання ВЛК, у зв`язку з чим дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у частині вимог: визнати протиправним та скасувати рішення ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.07.2025 року № 2025-0730-2133-4326-3; визнати протиправною бездіяльність ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка полягає у не наданні Позивачу копії рішення ВЛК від 30.07.2025 року № 2025-0730-2133-4326-3, та зобов`язати ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 надати Позивачу копію відповідного рішення ВЛК. Разом з тим, суд відмовляє у позові в частині вимог щодо визнання рішення ВЛК сфабрикованим та недійсним адже немає підписів членів комісії, оскільки наявність підписів встановлено, крім того належним способом захисту є саме скасування рішення, а визнання його сфабрикованим не належить до повноважень адміністративного суду.

Також, наявні підстави визнати протиправною бездіяльність Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка полягає у не наданні Позивачу копії рішення ВЛК від 30.07.2025 року № 2025-0730-2133-4326-3 та зобов`язати ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 надати Позивачу копію відповідного рішення ВЛК, оскільки позивач не обґрунтував правомірність своїх дій у цій частині.

Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до вимог ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи те, що позов поданий через підсистему «Електронний суд», тому ставка судового збору за подання позову у цій справі становить 968,96 грн. (1211,20 грн.*0,8).

Решта судового збору може бути повернута позивачу за відповідною заявою.

Згідно зі статтею 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову щодо Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_7 з викладених вище підстав та відшкодування з судового збору згідно зі статтею 139 КАС України з ІНФОРМАЦІЯ_2 про якому створена Військово-лікарська комісія.

Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_7 від 30.07.2025 року № 2025-0730-2133-4326-3.

Визнати протиправною бездіяльність Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка полягає у не наданні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 ) копії рішення Військово-лікарської комісії від 30.07.2025 року № 2025-0730-2133-4326-3.

Зобов`язати Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_7 надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 ) копію рішення Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_7 від 30.07.2025 року № 2025-0730-2133-4326-3.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко