Справа № 280/9214/25
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Справа № 280/9214/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (вул. Південне шосе, буд. 72, м. Запоріжжя, 69008; )

до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (пр-т. Олександра Поля, буд. 57, м. Дніпро, 49031; ); Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (вул. 93-ї Холодноярської Бригади, буд. 1, м. Дніпро, 49000; )

про стягнення пені, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (далі позивач, ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь») до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі відповідач-2), в якому позивач просить суд:

- стягнути з Державного бюджету України через відповідача-2 на користь позивача пеню у розмірі 110 552,06 грн, нараховану на суму заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість за грудень 2021 року.

- судові витрати покласти на відповідача-1 та відповідача-2.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.10.2025 відкрито провадження у справі №280/9214/25, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення та виклику сторін.

Ухвалою суду від 05.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про розгляд справи №280/9214/25 в порядку загального позовного провадження.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві (вх.№52085 від 17.10.2025), відповіді на відзив на позовну заяву (вх.№56032 від 07.11.2025) та відповіді на відзив на позовну заяву (вх.№56346 від 10.11.2025). Так, представником позивача зазначено, що судовим рішенням у справі №280/6720/22 визнано протиправним та скасоване, прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 29.08.2022 №192/32-00-51-01-04, а тому у відповідача-1 з`явився обов`язок здійснити бюджетне відшкодування з податку на додану вартість, який ним виконано не було. Додатково відзначено, що з набранням чинності Податковим кодексом України у платника податку, який не отримує бюджетне відшкодування в порядку та строки, визначені статтею 200 Податкового кодексу України, виникає право на нарахування пені на суму такої заборгованості на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Разом з тим, чинним законодавством не передбачено, що стягнення пені, нарахованої на суму наявної бюджетної заборгованості по податку на додану вартість, можливе та здійснюється лише після фактичного погашення платнику цієї заборгованості. Враховуючи, що бюджетна заборгованість не погашена, існують всі правові підстави для стягнення пені з прострочення погашення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за період з 23.04.2025 по 17.10.2025. Крім того, на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог свідчать також рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справах №280/9913/24 та №280/3752/25, якими присуджено до стягнення на користь ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» пені за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2021 року у попередні періоди. На підставі вищевикладеного представник позивача просить задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з Державного бюджету України через відповідача-2 на користь ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» пеню за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість згідно декларації з податку на додану вартість за грудень 2021 року у період з 23.04.2025 по 17.10.2025 у сумі 110 552,06грн.

Заперечення відповідача-1 проти позову викладено у відзиві на позовну заяву (вх.№55143 від 04.11.2025). Зокрема вказано, що судовим рішенням по справі №280/6720/22 узгоджено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 218 784,00грн, а тому контролюючий згідно пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України повинен був внести вищезазначену суму до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Проте, відповідно до внесених змін до Податкового кодексу України, права платника податку, передбачені цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, можуть бути обмежені у разі застосування до платника податків спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції». Так, платники податку щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції» від 14.08.2014 № 1644-VII, прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання суми бюджетного відшкодування». Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновниками (учасниками) ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» є METINVEST B.V (Нідерланди) (частка у Статутному капіталі 47,0032%), GLOBAL STEEL INVESTMENTS LIMITED (Велика Британія) (частка 12,3466%); ТОВ «Київ Секюрітіз Груп» (25590014 Україна) (частка 24,5003%); ТОВ «Мідланд Кепітал Менеджмент» (33104302 Україна) (частка 11,2224%). Указом Президента України від 12.05.2023 № 275/2023 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12.05.2023 «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яким визначено перелік осіб, яких вони стосуються, до якого увійшли наступні акціонери підприємства: Global Steel Investments Ltd. (частка 12,3466%); «Київ Секюрітіз Груп» (частка 24,5003%); ТОВ «Мідланд Кепітал Менеджмент» (частка 11,2224%). Санкції щодо вищезазначених компаній введено на строк 50 років. В той же час, Законом України «Про санкції» від 14.08.2014 № 1644-VII передбачені види обмежувальних заходів, до яких зокрема віднесено: запобігання виведенню капіталів за межі України; зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом (зупинення фінансових операцій; заборона укладення договорів та вчинення правочинів). Отже, на дату набуття законної сили судовим рішенням по справі №280/6720/22 щодо позивача вже діяла норма пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України про відсутність права на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, а тому контролюючий орган не вносив до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми на користь ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь». При цьому, твердження представника позивача про те, що застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до юридичних осіб: Global Steel Investments Ltd.; «Київ Секюрітіз Груп»; ТОВ «Мідланд Кепітал Менеджмент» не мають ніякого відношення до фінансово-господарської діяльності позивача та до суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2021 року, задекларованої на рахунок платника у банку на суму 1 218 784,00 грн. є хибними. З огляду на вищенаведене представник відповідача-1 просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Позиція відповідча-2 відображена у відзиві на позовну заяву (вх.№55730 від 06.11.2025). Окрім іншого вказано, що спосіб стягнення «через Головне управління» є некоректним у співвідношенні до норм Наказу Міністерства фінансів України від 09.03.2016 № 343 «Про затвердження Порядку взаємодії податкових, митних органів та органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, у процесі судового розгляду та виконання рішень суду про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, або стягнення митних платежів» (далі Порядок № 343). Виконання рішень суду про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/ або пені здійснюється Казначейством відповідно до норм цього порядку. Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №343 унормовано, що безпосередньо Державна казначейська служба України на підставі оригіналу виконавчого документа (за відсутності ухвали суду про прийняття до розгляду заяви, зазначеної в абзаці першому пункту 3 цього розділу, або обставин, які зумовлюють зупинення (відкладення) безспірного списання коштів) перераховує кошти з відповідних бюджетних рахунків державного бюджету на рахунок платника у сумі, визначеній виконавчим документом, або зазначеній платником у його заяві про виконання рішення суду, або узгодженій платником з податковим органом у Довідці у строк, визначений цим Порядком. Отже, відповідне стягнення з Державного бюджету відбувається Державною казначейською службою України, а не «через Головне управління». Додатково відзначено, що відповідачем-2 не допущено протиправних дій чи бездіяльності відносно ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь». Фактичне нездійснення органом ДПС зазначених заходів виключає практично-правову можливість Головного управління вживати заходів, передбачених нормами вказаних порядків (поза здійсненням свого функціоналу органом ДПС). Таким чином, тільки у разі виконання податковим органом своїх функцій у відповідача-2 виникне обов`язок виконати свої функції. На підставі вищевикладеного, представник відповідача-2 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» 18.04.2000 зареєстровано у якості юридичної особи (номер запису: 0000808, дата запису: 25.09.2004), основним видом діяльності за КВЕД є: 24.10 Виробництво чавуну, сталі та феросплавів (а.с.20-29).

В період з 23.02.2022 по 14.07.2022 Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за грудень 2021 року (вх. № від 19.01.2022) з урахуванням уточнюючого розрахунку (вх. № від 17.02.2022).

За результатами зазначеної перевірки відповідачем-1 було складено Акт від 21.07.2022 №174/32-00-51-01-04/00191230 (далі - Акт перевірки №174) з висновками про порушення позивачем п.п.192.1 ст.192, пп. «а» п.198.1, абз.1-3 п.198.2, абз.1,2 п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.10 ст.201 ПК України, п.п.1 п.4 та п.п.3 п.4, п.5 розділу V наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 за №159/28289, внаслідок якого завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р. 19) на 31034969 грн., що призвело до:

1) завищення суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2) на суму ПДВ 1 218 784,00 грн.;

2) завищення суми від`ємного значення з ПДВ, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду (р. 21) на суму ПДВ 29 816 185,00 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, відповідачем-1 винесено податкове повідомлення-рішення від 29.08.2022 №192/32-00-51-01-04 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 1 218 784,00грн (а.с.37-41).

Не погоджуючись із винесеним відповідачем-1 податковим повідомленням-рішенням від 29.08.2022 №192/32-00-51-01-04 ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» оскаржило його до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.02.2024 у справі №280/6720/22, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.08.2024 задоволено позовні вимоги ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 29.08.2022 №№192/32-00-51-01-04, 193/32-00-51-01-04 (а.с.66-74, 83-95).

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.02.2024 у справі №280/6720/22 набрало законної сили 07.08.2024.

ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» звернулося до відповідача-1 із заявою від 26.08.2024 №08/2021490 щодо відображення результатів судового оскарження податкового повідомлення-рішення від 29.08.2022 №192/32-00-51-01-04 та перерахування на поточний рахунок ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 218 784,00грн (а.с.51-52).

Листом від 07.10.2024 №4364/6/32-00-51-01-10 відповідач-1 повідомив, що ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» не має права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення. Підставою для такої відмови відповідачем-1 зазначено Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12.05.2023 «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», затвердженого Указом Президента України від 12.05.2023 №275/2023, до якого увійшли наступні акціонери ПАТ «Запоріжсталь»: Global Steel Investments Ltd. (частка 12,3466%); «Київ Секюрітіз Груп» (частка 24,5003%); ТОВ «Мідланд Кепітал Менеджмент» (частка 11,2224%) (а.с.30).

В подальшому, ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправною бездіяльності щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та стягнення з Державного бюджету України на користь позивача заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість за грудень 2021 у розмірі 1218784,00 грн. та пені, нарахованої на суму такої заборгованості за період з 19.08.2024 по 25.10.2024 у розмірі 35324,76 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №280/9913/24, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.10.2025 (а.с.75-76, 96-101), позовні вимоги ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» задоволено у повному обсязі, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої Публічному акціонерному товариству «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 1 218 784,00 грн по податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2021 року (вх. № від 19.01.2022) з урахуванням уточнюючого розрахунку (вх. № від 17.02.2022);

- присуджено до стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» () заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за грудень 2021 року у розмірі 1 218 784,00 грн та пеню, нараховану на суму такої заборгованості у розмірі 35 324,76 грн;

- присуджено до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЗАПОРІЗЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ "ЗАПОРІЖСТАЛЬ" сплачений судовий збір у розмірі 8 735 (вісім тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень 85 коп.

Крім того, з даних Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.10.2025 у справі №280/3171/25 присуджено до стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь Публічного акціонерного товариства «ЗАПОРІЗЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» пеню у розмірі 101 219,60 грн., нараховану на суму заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість за грудень 2021 року.

У зв`язку із триваючим непогашенням відповідачем-1 бюджетної заборгованості, ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» звернулося з цим позовом до суду та просить стягнути на його користь з Державного бюджету пеню у розмірі 110 552,06 грн, нараховану на суму заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість за грудень 2021 року у період з 23.04.2025 по 17.10.2025.

Розглянувши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку суд приходить до наступних висновків.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються положеннями Податкового кодексу України.

За приписами підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Право позивача на бюджетне відшкодування податку на додану вартість на суму 1218784,00 грн., контролюючий орган справі не заперечує, сума бюджетного відшкодування є узгодженою, проте не відшкодована.

Пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2019 у справі №826/7380/15 звернула увагу, що відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)). За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).

У рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09 січня 2007 р. Європейський суд зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Велика Палата Верховного Суду також дійшла висновку про те, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

Згідно пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Відповідно до пункту 200.15 цієї ж статті у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість набула статусу узгодженої, відповідно до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.02.2024 у справі №280/6720/22, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.08.2024, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 29.08.2022 №№192/32-00-51-01-04, 193/32-00-51-01-04.

Відтак, відповідно до пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, контролюючим органом 08.08.2024 мали бути внесені дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. До 16.08.2024 (включно) сума бюджетного відшкодування мала бути перерахована на банківський рахунок позивача.

Так, у зв`язку з непогашенням відповідачем-1 бюджетної заборгованості, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №280/9913/24, окрім іншого, присуджено до стягнення на користь позивача заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за грудень 2021 року у розмірі 1 218 784,00 грн та пеню, нараховану на суму такої заборгованості за період з 19.08.2024 по 24.10.2024, у розмірі 35 324,76 грн.

В подальшому рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.10.2025 у справі №280/3172/25 присуджено до стягнення на користь позивача пеню у розмірі 101 219,60грн нараховану за період 26.10.2024 по 22.04.2025 на суму заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість за грудень 2021 року.

Позивачем у позовній заяві здійснений розрахунок пені по заборгованості бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2021 рок у розмірі 1218784,00 грн, за період з 23.04.2025 по 17.10.2025 (дата звернення із цим позовом до суду) у розмірі 110 552,06грн.

При цьому, заперечень щодо правильності наведеного позивачем розрахунку відповідачами не висловлено, альтернативний контр-розрахунок суду не наданий.

Отже, право позивача на стягнення пені є правомірним.

При цьому, суд окремо звертає увагу на правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 02.10.2018 у справі №820/1749/18, де Верховний суд визнав неприйнятними, як такі, що не передбачені чинним законодавством, доводи податкового органу про те, що стягнення пені, нарахованої на суму наявної бюджетної заборгованості податку на додану вартість, можливе та здійснюється лише після фактичного погашення платнику цієї заборгованості.

Суд також зазначає, що пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що нарахування пені згідно з абзацом першим цього пункту не здійснюється у разі, якщо така заборгованість зумовлена: виникненням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного, надзвичайного стану; зупиненням/відмовою у наданні бюджетного відшкодування за рішенням про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятим у порядку, встановленому Законом України "Про санкції".

Пунктом 200.12 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що з дати прийняття рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", зупиняються бюджетне відшкодування узгодженої суми бюджетного відшкодування та перебіг строків здійснення такого бюджетного відшкодування, визначених цією статтею.

Як встановлено судом єдиною підставою для відмови позивачу у бюджетному відшкодуванні відповідачем-1 визначено наявність Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12.05.2023 «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», затвердженого Указом Президента України від 12.05.2023 №275/2023, до якого увійшли наступні акціонери ПАТ «Запоріжсталь»: Global Steel Investments Ltd. (частка 12,3466%); «Київ Секюрітіз Груп» (частка 24,5003%); ТОВ «Мідланд Кепітал Менеджмент» (частка 11,2224%).

На це ж Рішення відповідач-1 посилається у відзиві, як на підставу для відмови у позові.

Надаючи оцінку вказаним доводам суд виходить з наступного.

Згідно з інформацією про структуру власності ПАТ "ЗАПОРІЖСТАЛЬ" було встановлено, що до Переліку персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), визначеного Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 12.05.2023 «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», затвердженого Указом Президента України від 12.05.2023 №275/2023, увійшли наступні акціонери ПАТ "ЗАПОРІЖСТАЛЬ": Global Steel Investments Ltd. (частка 12,3466%), «Київ Секюрітіз Груп» (частка 24,5003%), ТОВ «Мідланд Кепітал Менеджмент» (частка 11,2224%).

Згідно з пунктом 29 частини 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» №361-IX, істотна участь - пряме або опосередковане володіння однією особою самостійно чи спільно з іншими особами часткою у розмірі 10 і більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі або незалежна від формального володіння можливість значного впливу на керівництво чи діяльність юридичної особи.

Податковий кодекс України доповнено пунктом 200.4-1 статті 200 згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 10.08.2023 №3317-IX.

При цьому, станом 01.03.2024 пункт 200.4-1 статті 200 Податкового кодексу України мав наступну редакцію: «Платники податку, щодо яких у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення. Суми такого від`ємного значення зараховуються у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.».

Лише з 26.07.2024 набули чинності зміни у пункті 200.4-1 статті 200 Податкового кодексу України, відповідно до яких в абзаці другому пункту 43.1 статті 43, абзацах першому і другому пункту 100.15 статті 100, абзаці першому пункту 200.4-1 статті 200, абзаці другому пункту 291.3 статті 291 слова "щодо яких" замінити словами "щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких)".

Тобто, у періодах: грудень 2021 року; лютий-липень 2022 року, в яких здійснювалась господарська діяльність позивача, проводилась податкова перевірка за грудень 2021 року, складався Акт перевірки №174 (оформлювалися результати перевірки), приймалося податкове повідомлення-рішення від 29.08.2022 №192/32-00-51-01-04 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 1 218 784,00грн, Податковий кодекс України не мав норми пункту 200.4-1 статті 200 щодо застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій).

Крім того, у періодах: грудень 2021 року; лютий-липень 2022 року, не існувало рішень Ради національної безпеки і оборони України про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до акціонерів ПАТ «Запоріжсталь».

Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

До події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року№1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Отже, ретроспективне застосування контролюючим органом до ПАТ «Запоріжсталь» санкцій, не встановлених чиним законодавством України у періодах: грудень 2021 року; лютий-липень 2022 року, є неправомірним та безпідставним.

Разом із тим, суд зазначає, що оцінка посиланням податкового органу на приписи 200.4-1 ст.200 Податкового кодексу України надана Третім апеляційним адміністративним судом у справі №280/9913/24 де, зокрема, зазначено, що: «При цьому не є слушним посилання апелянта на приписи пункту 200.4-1 статті 200 податкового кодексу України, адже остання не є застосовною до спірних правовідносин.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами названої норми, якщо протягом періоду проведення контролюючим органом камеральної або документальної перевірки прийнято рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», такий контролюючий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення-рішення, в якому зазначається відмова в наданні бюджетного відшкодування.

Таке податкове повідомлення-рішення не підлягає оскарженню.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що статтю 200 доповнено пунктом 200.14-1 згідно з Законом №3317-IX від 10.08.2023, що виключає можливість її застосування до правовідносин, пов`язаних з проведенням позапланової документальної виїзної перевірки, на підставі якої складено Акт від 21.07.2022 №174/32-00-51-01-04/00191230 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.08.2022 №192/32-00-51-01-04…».

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Щодо інших посилань учасників справи, суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

У рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно із пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 2422,40грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1190883 від 07.10.2025 (а.с.17).

За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 2422,40грн підлягає відшкодуванню ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, як суб`єкта владних повноважень яким порушено права позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (вул. Південне шосе, буд. 72, м. Запоріжжя, 69008; ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (пр-т. Олександра Поля, буд. 57, м. Дніпро, 49031; ); Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (вул. 93-ї Холодноярської Бригади, буд. 1, м. Дніпро, 49000; ) про стягнення пені, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (вул. Південне шосе, буд. 72, м. Запоріжжя, 69008; ) пеню у розмірі 110 552,06грн (сто десять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві гривні 06 копійок), нараховану на суму заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість за грудень 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (пр-т. Олександра Поля, буд. 57, м. Дніпро, 49031; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (вул. Південне шосе, буд. 72, м. Запоріжжя, 69008; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 17.12.2025.

Суддя І.В.Садовий