Справа № 240/13792/25
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/13792/25 Головуючий у 1-й інстанції: Шувалова Тетяна Олександрівна

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

16 грудня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Шидловського В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Організації водокористувачів «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА» на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Організації водокористувачів «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА» до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у травні 2025 року Організація водокористувачів «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА» (далі - ОВК «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА», платник податків) звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області (далі ГУ ДПС у Житомирській області, відповідач-1), Державної податкової служби України (далі - ДПС України, відповідач-2), у якому просила суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ДПС у Житомирській області від 13.05.2025 №12857417/45134911, яким позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 28.03.2025 №2;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 28.03.2025 №2 датою її фактичного подання;

- стягнути з ГУ ДПС у Житомирській області та ДПС України витрати ОВК «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА» на послуги професійної правничої допомоги, у сукупному розмірі 3500,00 гривень, пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів, а саме з ГУ ДПС у Житомирській області 1750,00 гривень та з ДПС України 1750,00 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що ним надано ґрунтовні пояснення та всі необхідні первинні документи як безпосередньо по господарській операції, з надання послуг ФГ «Аделаїда», відображеній в зупиненій податковій накладній, так і стосовно наявності достатнього обсягу виробничих потужностей по наданню послуг такого характеру.

Позивач категоричного не погоджується із рішенням про відмову в реєстрації податкової накладної та вважає його протиправним, таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну датою її фактичного подання зауважив, що такий спосіб захисту є належним та є гарантією, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, тому податкова накладна від 28.03.2025 №2 має бути належним чином зареєстрована датою її подання.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Зазначає, що ані Відповідачі, ані суд першої інстанції у своєму рішенні не зазначили об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності документів по спецтехніці. Не зазначили вони також і яких саме документів по спецтехніці не вистачає, ураховуючи, що на розгляд контролюючому органові надавались видаткові накладні із придбання такої техніки. Наголошує на непослідовній поведінці Відповідача-1 з приводу роз`яснень того, яких же саме документів йому не вистачило для прийняття позитивного рішення.

Просить при скасуванні рішення суду першої інстанції і ухваленні нового рішення на Відповідачів покласти витрати Позивача на професійну правничу допомогу.

14 листопада 2025 року на адресу суду надійшов відзив від ГУ ДПС у Житомирській області та ДПС України. У поданому відзиві представник відповідача вказує, що ГУ ДПС у Житомирській області вважає правильним висновки суду першої інстанції про те, що оскаржувані рішення Комісії регіонального рівня є такими, що прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОВК «Лесині Джерела» в повному обсязі. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 року у справі 240/13792/25 залишити без змін.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОВК «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА» зареєстровано за адресою 11747, Житомирська область, с.Тупальці, вул.Данильченка 6, .

ОВК «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА» є неприбутковою організацією, що підтверджується Статутом, який затверджено Рішенням установчих зборів засновників ОВК «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА» (Протокол №1 від 31.01.2023).

Основним видом діяльності є: 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві.

Інші: 36.00 Забір, очищення та постачання води; 42.21 Будівництво трубопроводів; 42.91 Будівництво водних споруд; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 49.50 Трубопровідний транспорт.

Є платником ПДВ з 01.03.2025 (індивідуальний податковий номер 77).

Відповідачі - ГУ ДПС у Житомирській області та ДПС України, є суб`єктами владних повноважень, які в цих правовідносинах реалізують надані ним ПК України повноваження, згідно зі ст.43 КАС України здатні здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

ОВК «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА» подано на реєстрацію податкову накладну від 28.03.2025 №2 по господарській операції з постачання послуг з забору води для Фермерського господарства «АДЕЛАЇДА», відокремлена садиба на загальну суму 254000,00 грн., у тому числі 42333,33 грн. податку на додану вартість.

17.04.2025 платник податків в особистому кабінеті платника отримав квитанцію про зупинення вищезазначеної податкової накладної.

У квитанції зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019, реєстрація податкової накладної від 28.03.2025 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 36.00, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку).

Платнику податків запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Листом з вих. №25 від 22.04.2025 позивач надав пояснення де зазначив, що організація водокористувачів «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА» є неприбутковою організацією, яка створена і функціонує відповідно Закону України «Про організації водокористувачів та стимулювання гідротехнічної меліорації земель».

Позивач отримав від комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Житомирській області повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29.04.2025 №12805893/45134911.

Платником податків надані пояснення з вих. №28 від 05.05.2025 де зазначено, що документами які підтверджують господарську операцію про надання послуг є договір про надання послуг від 01.08.2023, Методика розрахунку тарифу, затверджена рішенням загальних зборів №2 від 17.07.2023 та Правила надання послуг, затверджені рішенням загальних зборів №2 від 17.07.2023.

Рішенням комісії відповідача-1 від 13.05.2025 №12857417/45134911 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 28.03.2025 №2 у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку. У графі додаткова інформація повідомлення зазначено, що відсутні відомості щодо спецтехніки.

Вважаючи протиправними дії відповідача позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості вимог позивача, відтак і відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно із п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Відповідно до пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня, з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп.201.16.3 п.201.16 ст. 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Порядок №1165).

Відповідно до п.4 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Згідно з пунктом 5 Порядку №1165 визначено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

Згідно з п.6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п.7 Порядку №1165).

Відповідно до п.10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (п.11 Порядку №1165).

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (п.25 Порядку №1165).

Згідно з пунктом 1 додатку 3 до Порядку №1165 віднесено до ознак ризиковості здійснення операцій наступне: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, врегульовано Порядком №520.

Згідно з пунктами 2-7 Порядку №520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у п.5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Таким чином, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого розкриття фіскальним органом критерію ризиковості здійснення операцій.

Як встановлено судом, що основним мотивом прийняття спірного судового рішення було те, що Позивачем нібито не надано додаткові пояснення і документи до них на Повідомлення Відповідача-1.

В той же час, як слідує із матеріалів справи, на квитанцію про зупинення податкової накладної платником податків надані контролюючому органу пояснення вих. №25 від 22.04.2025 до яких долучені такі документи:

1. Статут Організації водокористувачів «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА».

2. Методика розрахунку тарифу Організації водокористувачів «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА».

3. Договір оренди №1 від 01.02.2025 на оренду наземного резервуара для зберігання паливо-мастильних матеріалів.

4. Акт наданих послуг №888 від 12.04.2025.

5. Договір про наміри AGRO-PO-S3-77.

6. Договір про наміри AGRO-PO-S3-77-2.

7. Видаткова накладна №26265 від 12.12.2024 (на екскаватор-навантажувач JCB з викорчувачем «Клешня»).

8. Видаткова накладна №419 від 09.01.2025 (на мульчер до екскаватора-навантажувача).

9. Видаткова накладна №20987 від 08.10.2024 (на навантажувач телескопічний JCB).

10. Видаткова накладна №251 від 20.11.2024 (на дощувальні машини 2 шт).

11. Видаткова накладна №267 від 04.12.2024 (на дощувальні машини 3 шт).

12. Видаткова накладна №219 від 31.10.2024 (на трубопровід швидкоз`ємний).

13. Видаткова накладна №ВН- від 07.10.2024 (на контролери та тензіометри).

14. Видаткова накладна №ПП-000427 від 27.03.2025, товарно-транспортної накладної №427 від 27.03.2025.

15. Акт на технічне обслуговування №3636 від 25.05.2025.

Надалі, на Повідомлення контролюючого органу надані відповідні пояснення з вих. №28 від 05.05.2025 де Позивач більш детально обґрунтував процес ціноутворення і взаємовідносини із контрагентом. До цих пояснень долучені:

1. Договір про надання послуг ОВК.

2. Виписка по рахунку.

3. Довідка про ціну послуг.

Так, у Повідомленні Відповідач-1 запропонував Позивачеві надати виключно (1) копії первинних документів постачання товарів/послуг; (2) актів приймання-передачі товарів (робіт-послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки; (3) розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Щодо зазначеного вище, то колегія суддів погоджується з позицією апелянта про те, що щодо документів по прийманню-передачі послуг, тим більше первинних, окрім самого договору та документів про ціноутворення (які були надані), не могло бути взагалі. Реєстрація податкової накладної від 28.03.2025 №2 відбувалася по факту передоплати послуги.

Згідно з п.5.1. Договору про надання послуг організацією водокористувачів «Лесині джерела» від 01.08.2023 №1, Споживач (ФГ «АДЕЛАЇДА») зобов`язуються оплачувати Послуги Виконавця (ОВК «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА») за тарифом, який встановлюється загальними зборами членів організації Виконавця.

У відповідності до п.5.2., 5.3. Договору №1 передбачено, що тариф включає фіксовану частину в вигляді витрат на утримання меліоративної мережі Виконавця та змінну частину в вигляді витрат на забір, доставку води Споживачу та її відведення, на поточні ремонти та догляд за інженерною інфраструктурою меліоративної мережі, що визначені Правилами надання Послуг. Тариф оплачується в безготівковій формі на банківський рахунок Виконавця, вказаний в цьому договорі.

Приписами Договору №1 передбаченими п.5.4.1., 5.4.2., 5.4.3. передбачено, що фіксована частина тарифу сплачується Споживачем щомісячно. Періодичність сплати фіксованої частини тарифу може бути змінена за рішенням загальних зборів членів організації Виконавця. Такі зміни мають бути відображені в цьому Договорі.

Сплачена фіксована частина тарифу не підлягає поверненню Споживачу в разі припинення Договору протягом операційного місяця.

У виписці по рахунку від 06.05.2025 та довідці по господарській операції від 28.05.2025 №32 зазначено, що оплата ФГ «АДЕЛАЇДА» на користь ОВК «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА» розміром в 254 000,00 гривень була здійснена згідно з призначенням платежу: «Фіксована сплата тарифу згідно Договору про надання послуг організацією водокористувачів від 01.08.2023 року, за рах. №27 від 06.03.2025 р. в т. ч. ПДВ 20% 42333.33 гр».

Згідно з пп.201.1 ст.201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.7 ст.201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).

За змістом п.187.1 ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Водночас, як встановлено із матеріалів справи документів, оплата в 254 000,00 гривень відбулась 28.03.2025 і у той же день зареєстровано податкову накладну від 28.03.2025 №2. Тобто з дослідження положень Договору №1, виписки по банківському рахунку Позивача, податкової накладної і норм ПК України слід прийти до висновку, що першою подією за якою реєструвалась накладна була сплата грошових коштів.

Колегія суддів вважає, що зазначена обставина свідчить про фактичну і юридичну неможливість надати на вимогу Відповідача-1 первинні документи постачання товарів/послуг, у тому числі акти приймання-передачі товарів (робіт-послуг), оскільки такі документи в межах Договору №1 ще не складені, оскільки послуги ще не надані. Водночас розрахункові документи та/або банківська виписка з особового рахунку, які Відповідач-1 просив надати у Повідомленні, Позивачем були надані.

Апеляційний суд зауважує. що суд першої інстанції мотивуючи своє рішення ненаданням пояснень і документів на Повідомлення контролюючого органу, не повністю з`ясував обставини справи (в частині того, що первинні документи по Договору №1 не були надані бо їх не було в принципі) і невірно застосував норми матеріального права які визначають реєстрацію податкової накладної по факту першої події. Так, у мотивувальній частині рішення зазначено, що оскаржувані рішення є прямим та логічним наслідком процесуальної поведінки самого позивача. Законодавець, встановивши процедуру моніторингу ПН, передбачив для платника податків не лише право на подання документів, але й обов`язок активно співпрацювати з контролюючим органом для з`ясування всіх обставин. Позивач, маючи реальну та чітко визначену законом можливість спростувати сумніви контролюючого органу шляхом надання додаткових, конкретизованих документів у відповідь на Повідомлення, свідомо не скористався цією можливістю. Невиконання платником податків цього процесуального обов`язку, прямо передбаченого імперативною нормою пунктів 7-9 Порядку №520, є самостійною та достатньою правовою підставою для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН.

Колегія суддів вважає зазначені доводи суду першої інстанції такими, що не відповідають дійсності, адже Позивач надав на Повідомлення всі необхідні документи, які вимагались Відповідачем-1 і які були в наявності. Крім того, як встановлено судом, витребувані первинні документи, наприклад акти приймання-передачі послуг, ще не були складені, накладна реєструвалась по факту попередньої оплати.

Апеляційний суд зауважує, що оскаржуване рішення від 13.05.2025 року прийняте у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

Водночас, перевіряючи правомірність прийнятого рішення слід також дослідити процедуру прийняття спірного рішення та підстави його прийняття.

Так, у графі додаткова інформація (зазначити конкретні документи) спірного рішення від 13.05.2025 №12857417/45134911 вказано, що відсутні відомості щодо спецтехніки.

Однак, жодних інших документів, в частині їх надання чи ненадання, Відповідач-1 в графі де вказується конкретний перелік документів - не зазначив. Тобто із цього слідує висновок, що на переконання контролюючого органу для реєстрації податкової накладної від 28.03.2025 №2 йому не вистачило тільки відомостей про наявність в платника податків спеціальної техніки.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що форма Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних міститься в Додатку №1 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520.

Так, у відповідності до цієї форми, мотивувальний розділ підстав для відмови в реєстрації податкової накладної розділений на дві частини. У першій частині зазначені загальні підстави для відмови, які обираються шляхом проставляння позначки X біля відповідної підстави, а другий розділ містить конкретизацію підстави для відмови в реєстрації, яку обрав контролюючий орган. Тобто, контролюючий орган обравши відповідну загальну підставу для відмови у реєстрації мав розкрити її зміст, і зазначити, чому саме цих документів було недостатньо для реєстрації податкової накладної. Такі логічні і обґрунтовані дії дають змогу платникам податків прогнозувати свою подальшу поведінку у правовідносинах із податковим органом, що в свою чергу є запорукою дотримання принципу правової визначеності.

Колегія суддів констатує, що у даній справі відсутність документів про спецтехніку спростовується поданими документами разом із першими поясненнями платника податків на квитанцію про зупинення накладної, а у Повідомленні достеменно не зазначено, які саме документи були недостатні з-поміж тих, що вже були надані.

Водночас, судом першої інстанції зазначено, що Позивач надав такі документи: «видаткову накладну №26265 від 12.12.2024 (на екскаватор навантажувач JCB викорчовувачем «Клешня»); видаткову накладну №419 від 09.01.2025 (на мульчер до екскаватора-навантажувача); видаткову накладну №20987 від 08.10.2024 (на навантажувач телескопічний JCB). Видаткової накладної №251 від 20.11.2024 (на дощувальні машини - 2 шт.); видаткову накладну №267 від 04.12.2024 (на дощувальні машини - 3 шт.); видаткову накладну №219 від 31.10.2024 (на трубопровід швидкоз`ємний); видаткову накладну №ВН- від 07.10.2024 (на контролери та тензіометри)».

Отже, відомості про право власності на спецтехніку були надані контролюючому органу належним чином. Водночас, колегія суддів наголошує, що відповідач не вказав інформації які конкретно документи про спеціальну техніку потрібні Відповідачу-1, адже видаткові накладні про її придбання вже були надані.

При розгляду даної справи Суд також застосовує практику Верховного Суду. Так, зокрема у постанові від 27.04.2023 по справі № 460/8040/20 Верховним Судом висловлено позицію про те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подані платником податку.

Згідно з положеннями п.19 ч.1 ст.4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Верховний суд в постанові від 20.12.2024 по справі №460/25901/22 вказав, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його оформлення (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

В контексті зазначеного колегія суддів зауважує, що Відповідачі у своєму рішенні не зазначили об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності документів по спецтехніці, не вказали яких саме документів по спецтехніці не вистачає, ураховуючи, що на розгляд контролюючому органові надавались видаткові накладні із придбання такої техніки.

Апеляційний суд також акцентує увагу на непослідовній поведінці Відповідача-1 щодо роз`яснень того, яких же саме документів йому не вистачило для прийняття позитивного рішення.

Так, відповідно до оскаржуваного рішення від 13.05.2025 №12857417/45134911 яким Позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 28.03.2025 №2, Відповідачу-1 не вистачило для реєстрації конкретних документів, таких як із відомостями щодо спецтехніки.

Однак, із відзиву, поданого Відповідачем у даній справі, наведені інші мотиви для відмови в реєстрації податкової накладної від 28.03.2025 №2.

Таким чином, мінлива позиція Відповідача-1 у справі не відповідає принципам добросовісності, справедливості і належного урядування. Така поведінка ставить позивача у невизначене правове становище, яке обумовлюється незрозумілістю індивідуального акту, що є порушенням принципу правової визначеності.

Крім того, колегії суддів зазначає, що суд першої інстанції невірно посилається на висновки про застосування норм права викладені в постановах Верховного Суду від 24.05.2025 по справі №420/14450/24 та від 24.03.2025 по справі 140/32696/23., які не є релевантними по відношенню до розглядаємої справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової постанови - про задоволення позову.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Визначаючись щодо вимог представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу в загальному розмірі 3500,00 грн. (в суді першої інстанції) то колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями ч.1 ст.139 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з положеннями ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною 7, 9 статті 139 КАС унормовано, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За змістом ч.9 ст.139 КАС при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом ст.19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Згідно визначення, наведеного у ст.30 Закону №5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, вказані положення процесуального закону дають підстави для висновку, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, не тільки, що рішення ухвалене на користь сторони, яка користувалася послугами адвоката, а також, що за цих обставин справи такі витрати сторони були необхідними, а розмір є розумний та виправданий.

В даному ж випадку, на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, представником позивача надано:

- копію Договору про надання правничої допомоги №18 від 14.05.2025 (а.с.69);

- рахунок №18 від 14.05.2025 на оплату послуг вартістю 3500,00 грн.(а.с.71);

- копії платіжної інструкції: №300 від 15.05.2025 на суму 3500,00 грн.

Враховуючи зазначене вище, зокрема обставин справи та суму заявлених витрат до стягнення, колегія суддів вважає, що сума компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн., пропорційно із кожного відповідача, повній мірі відповідатиме критеріям співмірності та вимогам розумності, а тому позовні вимоги в цій частині правомірно задоволено.

Положеннями ч.6 ст.139 КАС України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 7 570,00 грн. судового збору сплаченого згідно квитанції від 14.05.2025 на суму 3 028,00 грн. та платіжної інструкції від 07.11.2025 на суму 4 542,00 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Організації водокористувачів «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА» задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року скасувати.

Прийняти нову постанову. Адміністративний позов Організації водокористувачів «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА» задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ДПС у Житомирській області від 13.05.2025 №12857417/45134911, яким позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 28.03.2025 №2;

Зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 28.03.2025 №2 датою її фактичного подання.

Стягнути з ГУ ДПС у Житомирській області на користь Організації водокористувачів «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА» витрати на послуги професійної правничої допомоги, у суді першої інстанції, в розмірі 1750,00 гривень.

Стягнути з ДПС України на користь Організації водокористувачів «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА» витрати на послуги професійної правничої допомоги, у суді першої інстанції, в розмірі 1750,00 гривень.

Стягнути з ГУ ДПС у Житомирській області на користь Організації водокористувачів «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА» витрати зі сплати судового збору(за подання позовної заяви та апеляційної скарги) у розмірі - 3785,00 грн.

Стягнути з ДПС України на користь Організації водокористувачів «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА» витрати зі сплати судового збору (за подання позовної заяви та апеляційної скарги) у розмірі - 3785,00

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Шидловський В.Б.