Справа № 320/32937/25
Суддя: Валентина ОРЛЕНКО
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року справа № 320/32937/25
м. Черкаси
12 годин 32 хвилини

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Орленко В.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Рибак Є.К.,

представників позивача: Вишнякова Н.В. (згідно ордеру від 12.08.2025 серії АР №1257966;

представника відповідача: Бондар К.А. (згідно виписки ЄДР),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кролікофф Плюс" до Головного управління Державної податкової служби України у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Кролікофф Плюс" з позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Черкаській області, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 04.04.2025 № , прийняте Головним управлінням ДПС у Черкаській області.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 адміністративну справу №320/32937/25 вирішено передати за підсудністю до Черкаського окружного адміністративного суду.

01.08.2025 матеріали відповідної справи надійшли до Черкаського окружного адміністративного суду.

Автоматизованою системою документообігу суду головуючим суддею для розгляду справи визначено суддю Орленко В.І., ухвалою від 04.08.2025 прийнято справу до свого провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження на 19.08.2025 - протокольною ухвалою суду відкладено підготовче судове засідання на 02.09.2025, 17.09.2025, 01.10.2025. Протокольною ухвалою суду від 01.10.2025 закрите підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 13.10.2025 - протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи на 12.11.2025. Ухвалою суду від 12.11.2025 постановлено, повернутись до стадії підготовчого провадження, оголошено перерву до 18.11.2025, 25.11.2025 - протокольною ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі, постановлено перейти до розгляду справи по суті.

В обґрунтування вимог зазначено, що Відповідач застосував до Позивача штрафні санкції в розмірі від 2 до 40% суми ПДВ, зазначених у податкових накладних, на загальну суму 1 931 083,19 грн (дата виписки ПН охоплює період квітень 2022 року березень 2023 року), дата реєстрації вересень 2022 року квітень 2023 року. На думку Позивача, застосування вказаних штрафних санкцій є порушенням принципу стабільності, що передбачений п.п.4.1.9 п.4.1. ст.4 ПУ України. Позивач зазначає, що положення 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України суперечать чинним нормам пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, тобто у розумінні положень підпункту 69.1 податковий орган має право застосовувати санкції за порушення податкового законодавства у вказаний період незважаючи на визначені пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України обмеження щодо їх застосування за порушення, що мали місце у той же період, що є неприпустимим. Тобто, в період дії карантинних обмежень та воєнного стану Позивач опинився в ситуації правової невизначеності через відсутність передбаченого законом розумного строку для належного виконання податкового обов`язку на платника податків було покладено майновий тягар, якого в цій ситуації не можна було уникнути, що не відповідає легітимній меті запровадження фінансової відповідальності, як додаткового обов`язку, що має застосовуватися в разі порушення основного. Додатково зазначено, що Законом України від 12.01.2023 № 2876-ІХ, який набрав чинності 08.02.2023, збільшено тривалість граничного строку реєстрації податкової накладної, залежно від дня її складення та зменшено відсоткові розміри ставок штрафу за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення № від 04.04.2025, податковим органом розмір штрафу у відсотках визначено згідно пункту 201.10 статті 201 ПК, в розмірах 10 %,20%,30% та 40%, тоді як на момент прийняття оскаржуваного рішення вже набули чинності зміни внесені Законом України від 12.01.2023 № 2876-ІХ до ПК України, в частині доповнення підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України пунктами 89 та 90, які зокрема пом`якшили відповідальність платника на період дії воєнного стану та порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Представник Відповідача позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що вході проведення камеральної перевірки встановлено, що згідно даних ЄРПН ТОВ «Кролікофф Плюс» несвоєчасно зареєстровано 1387 податкових накладних в ЄРПН, періодом виписки квітень 2022 року березень 2023 року, чим порушено пункт 201.10 статті 201, підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПКУ та пункт 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України. В результаті даного порушення Головним управлінням ДПС у Черкаській області складено акт від 26.02.2025 року № 2404/23-00-04-06-01/38656470 «Про результати камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних» та винесено податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 04.04.2025 року № та застосовано штрафні санкції у сумі 1 931 083,19 гривень. Додатково зазначено, що жодних змін до пункту 201.10 статті 201 ПК України, в частині граничних строків реєстрації складених платником ПДВ податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не вносилось. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з ПК України. Представник Відповідача додатково наголосив, що колегія суддів Верховного Суду у постанові від 30 січня 2024 року у справі № 280/4484/23 (провадження № К/990/41943/23, № К/990/42003/23) зазначає, що платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в період дії мораторію, запровадженого пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, а саме з 01 березня 2020 року по 26 травня 2022 року. Отже, якщо податкові накладні/розрахунки коригування складені платником в період з 01 лютого по 31 травня 2022 року, а зареєстровані в ЄРПН з порушенням строку після 15 липня 2022 року, у контролюючого органу є підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України. В період дії воєнного стану правовідносини щодо реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН регулюються нормами ПК України з урахуванням особливостей, визначених у пункті 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» цього кодексу. Враховуючи те, що податкові накладні/розрахунки коригування фактично зареєстровані в ЄРПН після 27.05.2022 року, тобто порушення щодо недотримання строку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування було вчинено вже після 27.05.2022 року, що відповідно є датою набрання чинності Закону № 2260-IX, яким фактично скасовано мораторій на застосування штрафних санкцій на період дії карантину, за таких умов, контролюючим органом на законних підставах винесено податкове повідомлення-рішення від 04.04.2025 року № , яким застосовано штраф за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних/розрахунківкоригування в сумі 1 931 083,19 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши доводи та докази сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 75.1 статті 75 та пункту 76.2 статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI ГУ ДПС у Черкаській області проведено камеральну перевірку дотримання порядку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) ТОВ «Кролікофф Плюс» ().

У ході проведення камеральної перевірки встановлено, що згідно даних ЄРПН ТОВ «Кролікофф Плюс» несвоєчасно зареєстровано 1387 податкових накладних в ЄРПН, періодом виписки квітень 2022 року березень 2023 року, чим порушено пункт 201.10 статті 201, підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПКУ та пункт 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

В результаті даного порушення Головним управлінням ДПС у Черкаській області складено акт від 26.02.2025 року № 2404/23-00-04-06-01/38656470 «Про результати камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних» та винесено податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 04.04.2025 року № та застосовано штрафні санкції у сумі 1 931 083,19 гривень.

ТОВ «Кролікофф Плюс» подано заперечення до ГУ ДПС у Черкаській області вих. від 14.03.2025 року № 47 (вхідний номер до ГУ ДПС у Черкаській області від 18.03.2025 № 13016/6) до вищезазначеного акту камеральної перевірки, в якому платник не погоджується з висновками акту та вважає, що реєстрація податкових накладних відбулась несвоєчасно у зв`язку з обставинами, спричиненими військовою агресією.

За результатами розгляду заперечення комісією прийнято рішення висновки акту від 26.02.2025 року № 2404/23-00-04-06-01/38656470 «Про результати камеральної перевірки порушення граничних строків реєстрації податкових накладних» залишити без змін.

ТОВ «Кролікофф Плюс» було оскаржено податкове повідомлення-рішення від 04.04.2025 року № в адміністративному порядку до ДПС України.

Згідно рішення ДПС України від 13.06.2025 року № 17173/6/99-00-06-03-01-06, податкове повідомлення-рішення від 04.04.2025 року № залишено без змін, а скаргу без задоволення, що і спонукало останнього звернутись з відповідним позовом до суду.

Представник позивача у судовому засіданні, позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача, у задоволенні адміністративного позову просив відмовити.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (далі - ПК України у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути, зокрема, своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (абзац другий п.п.75.1.1 п.75.1 ст. 75 ПК України).

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова (пункт 76.1 стаття 76 ПК України).

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до статті 86 ПК України (пункт 76.2 стаття 76 ПК України).

Пунктом 86.1 статті 86 ПК України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Так, матеріалами справи встановлено, що в ході проведеної камеральної перевірки Позивача податковим органом було встановлено, що останнім несвоєчасно зареєстровано 1387 податкових накладних в ЄРПН.

Тобто, в ході розгляду вказаної справи суду належить з`ясувати, чи дійсно в діях Позивача наявні вказане вище порушення, що стало підставою для застосування штрафних санкцій та прийняття спірного ППР.

Суд зазначає, що пунктом 201.1 статті 201 ПК України врегульовано, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За правилами пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до останнього дня (включно) календарного місяця, якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включн календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками подати на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу. тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

У відповідності до підпункту 112.1. ст. 112 ПКУ особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до підпункту 112.2. ст. 112 ПКУ особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої короновірусом SARS-COV-2» установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-COV-2» скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 на всій території України карантин.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 №533-IX внесені зміни до ПК України, зокрема, підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнений пунктом 52-1 такого змісту: «за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня по 31 травня 2020 року, штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення правил обліку, виробництва та обігу пального або спирту етилового на акцизних складах, що застосовуються на загальних підставах; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 01 березня по 31 травня 2020 року платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Цей закон набрав чинності 18.03.2020.

У подальшому Законом України від 13.05.2020 №591-IХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 29.05.2020, внесені зміни до пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, а саме: слова та цифри «по 31 травня 2020 року» замінені цифрами та словами «по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)».

У подальшому пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України зазнавав неодноразових змін та на час виникнення спірних правовідносин мав наступний зміст «За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; - обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або лічильниками: рівномірами - здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; - здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

З урахуванням вказаного суд дійшов висновку, що у відповідності до пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, штрафні санкції за порушення податкового законодавства (зокрема за порушення термінів реєстрації податкових накладних), вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину не застосовуються.

Разом із цим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 №2260-IX, який набрав чинності 27.05.2022, внесені зміни до підпункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, установлені особливості для справляння податків і зборів.

Так, відповідно абзацом 17 пункту 69.2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин (редакція ПКУ від 05.03.2023), у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому, вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

З урахуванням вказаного суд дійшов висновку, що положення 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України суперечать чинним нормам пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Так, судом встановлено, що Відповідачем до Позивача застосована штрафні санкції у розмірі від 2 до 40% суми податку на додану вартість, зазначеної у відповідних податкових накладних (реєстр, яких долучено до матеріалів справи), на загальну суму 1931083,19 грн. Дата виписки ПН охоплює період квітень 2022-березень 2023, дата реєстрації ПН вересень 2022 - квітень 2023.

В даному випадку слід звернути увагу на принципи податкового законодавства, а саме презумпцію правомірності рішень платника податку, яка передбачає, що в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (пп.4.1.4. п.4.1. ст. 4 ПК України).

Відповідно пункту 56.21 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Юридична конструкція норми пункту 56.21 статті 56 ПК України дає підстави стверджувати, що презумпція застосовується не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування. Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, обравши найвигідніший для себе з яких платник має почуватися захищеним від можливих негативних наслідків як з боку контролюючого органу, так і суду.

Більше того, наведеною нормою охоплюються не лише очікування платника, запровадженням у податковому законодавстві цієї презумпції як принципу (основної засади) накладається відповідний таким очікуванням обов`язок вибору визначеного нею варіанту поведінки і контролюючим органом, і судом. При цьому тягар доведення хибності (відсутності правових підстав) обраного платником варіанту поведінки покладається законом на контролюючий орган.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10.02.2021 у справі №380/671/20.

Верховний Суд у постановах від 07.02.2024 у справі №380/7070/23, №420/10441/23 вказав, що обсяг прав та обов`язків особи в конкретній ситуації в результаті паралельного застосування обох норм має визначатися в такий спосіб, за якого особа не втрачає жодної з переваг, які надаються такій особі кожною із законодавчих норм. Якщо одна норма встановлює часткове звільнення від обов`язку, а інша - повне, то норма щодо повного звільнення поглинає своєю дією ту норму, яка за тих самих обставин закріплює лише часткове зменшення відповідного обов`язку. Якщо норма у конкретній ситуації встановлює менший обсяг прав, а інша, яка підлягає одночасному застосуванню, більший обсяг, то особі має бути надано більший обсяг прав. Лише за таких обставин особі буде забезпечено обгрунтовані очікування на застосування відповідних наслідків у відповідній ситуації.

Запровадження таких штрафів переслідує легітимну мету забезпечення інтересів держави в отриманні необхідного фінансового ресурсу шляхом належного справляння ПДВ.

Разом із тим, застосування штрафів до платника податків не повинно перетворюватися на ситуацію за якої внаслідок запровадження певної податкової норми платник опиняється в ситуації, в результаті якої мусить сплатити штрафні санкції в силу самих по собі змін до законодавства.

В цій ситуації у платників податків, щодо яких було припинено дію «ковідного» мораторію з урахуванням буквального змісту цих змін до ПК України, був лише один робочий день для своєчасної реєстрації податкових накладних. Відповідно, за таких обставин, застосування штрафних санкцій було неминучим.

Через відсутність передбаченого законом розумного строку для належного виконання податкового обов`язку на платників податків було покладено майновий тягар, якого в цій ситуації фактично не можна було уникнути. Це не відповідає легітимній меті запровадження фінансової відповідальності, як додаткового обов`язку, що має застосовуватися виключно в разі порушення основного.

Превентивним засобом недотримання законодавцем верховенства права є впровадження та існування в Україні принципу презумпції правомірності рішень платника податку («indubioprotributario»).

Саме порушення наведеного принципу слугувало неодноразовою підставою для ухвалення Європейським судом з прав людини рішень, якими констатувалась обставина наявності в українського податкового законодавства неузгодженостей та помилкового тлумачення такого законодавства на користь держави (справи «Серков проти України» «Щокін проти України», «Довбишев проти України»).

Отже, мова йде не стільки про загальнообов`язкове усунення юридичних колізій, яке є одночасно і правом (повноваженням), і процесуальним обов`язком суду при звичайному (безвідносно до виду правовідносин) правозастосуванні, скільки про порядок вирішення ситуацій, у яких стикаються (конфліктують) інтереси платника податків і контролюючого органу, а норми податкового права, що регулюють такі правовідносини, прямо чи внаслідок їх тлумачення, а також у своїй сукупності, не є однозначними та допускають множинне трактування їхніх прав та обов`язків, внаслідок якого можливе вирішення справи як на користь платника, так і проти нього.

Таким чином, вирішуючи питання застосування відповідальності за порушення строків реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН необхідно враховувати положення підпункту 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 та пункту 56.12. статті 56 ПК України.

Отже, у разі якщо норми одного й того самого нормативно-правового акта містять внутрішні суперечності або допускають неоднозначне (множинне) тлумачення змісту прав та обов`язків платників податків і/або контролюючих органів, внаслідок чого існує можливість ухвалення рішення як на користь платника податків, так і на користь контролюючого органу, таке рішення має прийматися на користь платника податків.

Зазначений підхід ґрунтується на принципі правової визначеності та презумпції правомірності рішень платника податків, відповідно до якого платник податків не може нести негативні наслідки через недосконалість, неузгодженість або нечіткість правового регулювання. За відсутності однозначного законодавчого припису щодо порядку реалізації прав чи виконання обов`язків платника податків, усі сумніви щодо змісту та обсягу таких прав і обов`язків підлягають тлумаченню на його користь.

Таким чином, у контролюючого органу відсутні правові підставі для застосовування до платника податків більш обтяжливе тлумачення норм законодавства у випадку, коли закон допускає альтернативні підходи до їх розуміння. Будь-яке рішення, прийняте за таких умов, повинно відповідати принципам справедливості, рівності сторін, добросовісності та забезпечення балансу публічних і приватних інтересів, із пріоритетом захисту прав платника податків, що свідчить про необґрунтованість спірного рішення та є підставою для його скасування.

Суд критично оцінює доводи Відповідача щодо відсутності змін в частині граничних строків реєстрації складених платником ПДВ податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки, законом України від 12.01.2023 № 2876-ІХ, який набрав чинності 08.02.2023, збільшено тривалість граничного строку реєстрації податкової накладної, залежно від дня її складення та зменшено відсоткові розміри ставок штрафу за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення № винесене Позивачем 04.04.2025.

Згідно розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення № від 04.04.2025, податковим органом розмір штрафу у відсотках визначено згідно пункту 201.10 статті 201 ПК, в розмірах 10 %,20%,30% та 40%, тоді як на момент прийняття оскаржуваного рішення вже набули чинності зміни внесені Законом України від 12.01.2023 № 2876-ІХ до ПК України, в частині доповнення підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України пунктами 89 та 90, які зокрема пом`якшили відповідальність платника на період дії воєнного стану та порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Відтак, на день прийняття рішення щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, з урахуванням триваючого воєнного стану на території України, підлягали застосуванню штрафні санкції у розмірах визначених пунктом 90 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, а не штрафні санкції, в розмірі, які були застосовані Відповідачем, що також свідчить про протиправність оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 5-16, 90, 139, 242-246, 255, 293-295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управлінням ДПС у Черкаській області від 04.04.2025 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управлінням ДПС у Черкаській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кролікофф Плюс" () витрати зі сплати судового збору у сумі 28966,24 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот шістдесят шість) грн 24 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду складене та підписане 16.12.2025.

Суддя Валентина ОРЛЕНКО