Справа № 200/4426/25
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року справа №200/4426/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гаврищук Т.Г., Гайдара А.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у справі № 200/4426/25 (головуючий суддя у І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 37 від 15.05.2025 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за Списком № 1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди його роботи з 01.06.2012 по 02.08.2016, з 01.10.2016 по 17.08.2020 та з 18.08.2020 по 15.06.2022;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням зарахованих спірних періодів роботи ОСОБА_1 судом та правової позиції, викладеної у рішенні суду.

В обґрунтування позову зазначив, що 07 травня 2025 року звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За принципом екстериторіальності заяву було направлено на розгляд до відповідача.

Рішенням відповідача від № 37 від 15.05.2025 в призначенні пенсії було відмовлено, до страхового стажу не зараховано період служби з 01.07.2000 по 30.06.2003, оскільки відсутня довідка про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески. Також в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про роботу та сплату страхових внесків.

Також відповідач зауважив, що пільговий стаж згідно довідок від 29.04.2024 № 328 та № 329 і від 03.05.2024 № 183 не зараховано, оскільки відсутня інформація про місце розташування даних підприємств.

Таке рішення відповідача є протиправним та таким, що порушує право позивача на належний соціальний захист.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 37 від 15.05.2025 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди його роботи з 01.06.2012 по 02.08.2016, з 01.10.2016 по 17.08.2020 та з 18.08.2020 по 15.06.2022.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням зарахованих спірних періодів роботи ОСОБА_1 судом та правової позиції, викладеної у рішенні суду.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Страховий стаж позивача становить 35 років 03 місяці 22 дня, в той час як пільговий стаж за сп. № 1 - 04 роки 09 місяців 24 дні. Тобто, у позивача був відсутній необхідний для призначення пенсії пільговий стаж у розмірі 7 років.

До пільгового стажу не були зараховані періоди роботи позивача згідно довідок про підтвердження пільгового стажу від 29.04.2024 № № 328, 329 та від 03.05.2024 № 183, оскільки зазначені довідки не містять інформацію про місцезнаходження первинних документів, на підставі яких було видану довідку.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, суд першої інстанції листом повідомив про відсутність справи в паперовому вигляді та що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України). Також, щодо інституту відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі у зв`язку з запровадженням ЄСІТС зазначено, що втрата судового провадження стосується справ, які були сформовані в паперовій формі.

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначений лист Верховного Суду, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Трудова книжка ОСОБА_1 містить такі записи про трудову діяльність позивача, а саме: у період з 01.09.1987 року по 25.06.1990 року навчання в СПТУ №99; у період з 29.06.1990 року по 21.07.1990 року працював в цеху підготовки з виробництва електромонтером з ремонту електро-обладнання; у період з 30.06.1990 року по 27.05.1992 року проходження служби в армії; у період з 20.08.1992 року по 01.06.1994 року працював в аглофабриці слюсарем; у період з 01.06.1994 року по 24.02.1995 року працював слюсарем з ремонту КИПиА; у період з 07.03.1995 року по 09.11.2005 року проходження служби в армії (згідно запису з 07.03.1995 року проходив службу в органах внутрішніх справ 10 років 8 місяців 2 дні); у період з 22.11.2005 року по 01.06.2012 року працював на аглофабриці слюсарем по КИПиА 5 розряду; у період з 01.06.2012 року по 01.03.2015 року працював в аглофабриці слюсарем-ремонтником 5 розряду; у період з 01.03.2015 року по 29.09.2016 року працював в аглофабриці слюсарем-ремонтником 5 розряду; у період з 01.10.2016 року по 26.05.2017 року працював в цеху сервісного обслуговування Аглофабрики слюсарем-ремонтником 5 розряду; у період з 26.05.2017 року по 17.08.2020 року працював в цеху сервісного обслуговування аглофабрики слюсарем-ремонтником 5 розряду; у період з 18.08.2020 року працював на аглофабриці на дільниці з ремонту устаткування агломераційного відділення слюсарем-ремонтником.

07 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся через Електронний вебпортал Пенсійного фонду України до територіального органу ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

До заяви позивачем було долучено такі документи: паспорт; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; -військовий квиток; трудову книжку; диплом спеціаліста; диплом по професійно-технічній освіті; диплом бакалавра з додатком; заяву; довідку про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №328; довідку про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №329; довідку про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №183; витяги з наказів про підсумки атестації робочих місць.

За принципом екстериторіальності дану заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

За результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 № 37 від 15.05.2025.

В рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період служби з 01.07.2000 по 30.06.2003, оскільки відсутня довідка про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески, форма якої затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.02.2021 № 3-1 «Про затвердження форми довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески та Порядку розрахунку сум грошового забезпечення, якщо документ про його нарахування та про сплачені страхові внески зберігаються на тимчасова окупованих територіях Донецькій Луганській областях, Автономної Республіки Крим та міста Севастополя або знищено». Також в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про роботу та сплату страхових внесків.

Пільговий стаж згідно довідок від 29.04.2024 №№ 328 (період роботи з 01.06.2012 по 02.08.2016), 329 (період роботи з 18.08.2020 по 15.06.2022) та від 03.05.2024 № 183 (період роботи з 01.10.2016 по 17.08.2020) не зараховано, оскільки відсутня інформація про місце розташування даних підприємств.

Пільговий стаж враховано на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5.

Суд першої інстанції, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, дійшов висновку, що записи у трудовій книжці, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), довідки про підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтверджують право позивача на включення вказаних періодів роботи до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 (далі - Закон № 1058).

Відповідно до положень статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 22 років 6 місяців у чоловіків (у разі звернення з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року), з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Суд наголошує, що п. 20 Порядку № 637 не визначає визначення інформації про місце розташування підприємства як обов`язковий реквізит довідки.

До того ж згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ПРАТ «ММК ім. Ілліча», місцезнаходження юридичної особи є Україна, 69008, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9, що також зазначено і в пільгових довідках від 29.04.2024 № 328, № 329.

Місцезнаходження ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» також, згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є Україна, 69008, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 72, інформація про що також міститься і у пільговій довідці від 03.05.2024 № 183.

Отже, довідки від 29.04.2024 № 328 (період роботи з 01.06.2012 по 02.08.2016), № 329 (період роботи з 18.08.2020 по 15.06.2022) та від 03.05.2024 № 183 (період роботи з 01.10.2016 по 17.08.2020) в достатній мірі підтверджують пільговий стаж роботи позивача за Списком № 1.

Щодо неврахування до страхового стажу періоду з 01.07.2000 по 30.06.2003 через відсутність інформації про сплату страхових внесків.

Як вже було зазначено вище, в трудовій книжці зазначено, що позивач з 07.03.1995 року проходив службу в органах внутрішніх справ 10 років 8 місяців 2 дні.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Така редакція статті діяла до 10.06.2021 року.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2021, № 19, ст.171) статтю 48 Кодексу законів про працю України викласти в такій редакції: "Стаття 48. Облік трудової діяльності працівника Облік трудової діяльності працівника здійснюється в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

На вимогу працівника, який вперше приймається на роботу, трудова книжка оформляється роботодавцем в обов`язковому порядку не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу.

Власник або уповноважений ним орган на вимогу працівника зобов`язаний вносити до трудової книжки, що зберігається у працівника, записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, заохочення та нагороди за успіхи в роботі.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону № 1058 персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

За ч. 2 ст. 21 Закону № 1058 на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.

Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом.

За п. 2 ч. 3 ст. 21 Закону № 1058 персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити такі відомості в частині персональної електронної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат:

- код згідно з ЄДРПОУ або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний податковий орган і мають відмітку в паспорті) страхувальника (платника);

- рік, за який внесено відомості; розмір страхового внеску за відповідний місяць;

сума сплачених страхових внесків за відповідний місяць;

- страховий стаж;

- кількість відпрацьованих застрахованою особою календарних днів (годин) за відповідний місяць;

- ознака особливих умов праці, що дають право на пільги в системі пенсійного забезпечення;

- сума заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць.

За ч. 5 ст. 21 Закону № 1058 персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Водночас, Верховний Суд у постанові від 20 квітня 2022 року у справі №638/7217/16-а дійшов висновку, що у разі відсутності індивідуальних відомостей про позивача за спірний період, він не підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Відповідно до Постанови КМУ від 4 червня 1998 р. № 794 затверджено Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, згідно з яким починаючи з 1 липня 2002 р. обчислення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" здійснюється із заробітку особи за період роботи після 1 липня 2000 р. за даними системи персоніфікованого обліку.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 04 травня 1998 року № 401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно постанов Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2002 року №1854 та від 12 березня 2003 року №303.

При обчисленні страхового стажу позивача, до складу якого входять період роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-V, а саме трудовою книжкою та положеннями Закону № 1788-ХІІ.

Крім цього, за п. 1 Порядку № 637 документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

Як вже було зазначено вище, згідно даних трудової книжки позивач з 01.07.2000 по 30.06.2003 проходив службу в органах внутрішніх справ.

Враховуючи зазначені висновки суд наголошує, що період з 01.07.2000 по 30.06.2003 повинен бути зарахованим до страхового стажу на підставі даних трудової книжки.

Інших підстав для відмови позивачу в призначенні пенсії спірне рішення не містить.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у справі № 200/4426/25 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у справі № 200/4426/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 17 грудня 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Гаврищук

А.В. Гайдар