Справа № 380/14227/25
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 рокусправа № 380/14227/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕО СМАРТ ЛОГІСТИКС» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

у с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕО СМАРТ ЛОГІСТИКС» звернулося в суд з позовом до Львівської митниці, в якому просить :

- Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів:

№ UA209000/2025/400004/2 від 14.01.2025;

№ UA209000/2025/400022/2 від 04.02.2025

№ UA209000/2025/400025/2 від 07.02.2025;

№ UA209000/2025/400041/2 від 27.02.2025;

№ UA209000/2025/400042/2 від 28.02.2025.

-Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення:

№ UA209140/2025/000028;

№ UA209140/2025/000107;

№ UA209140/2025/000116;

№ UA209140/2025/000202;

№ UA209140/2025/000205.;.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ТОВ «Лео Смарт Логістикс» на підставі зовнішньоекономічного контракту № 030924 від 03.09.2024, укладеного з компанією «Essel Seluloz VE Kagit SAN TIC AS» (Туреччина), імпортувало товар (папір-основу). Митна вартість товару визначалася за основним методом (за ціною договору). Для підтвердження заявленої митної вартості декларантом було надано повний пакет документів, передбачений статтею 53 Митного кодексу України (МК України), який не містив розбіжностей. Позивач наголошує, що зауваження митного органу щодо умов поставки FCA, витрат на навантаження, оформлення CMR та платіжних доручень є безпідставними та спростовуються наявними документами. Зокрема, умови FCA Caycuma/Zonguldak були дотримані, витрати на навантаження включені у ціну товару згідно з умовами контракту, а транспортні витрати підтверджені довідками та рахунками. Щодо розбіжностей у платежах, позивач пояснює це наявністю переплати (авансових платежів) та зарахуванням коштів у рахунок майбутніх поставок згідно з актами звірки. Позивач вважає, що відповідач безпідставно застосував другорядний метод визначення митної вартості (метод 2ґ) та використав інформацію з бази даних митниці щодо товару з вищою ціною (1,6686 дол. США/кг) без належного обґрунтування неможливості застосування основного методу. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 17.07.2025 залишено позовну заяву без руху.

25.07.2025 на адресу суду надійшло клопотання на виконання вимог ухвали..

Ухвалою від 29.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву (від 03.08.2025 вх.№63989) в якому вказав, що обов`язок доведення ціни товару лежить на декларанті, і саме декларант має довести, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, в т.ч. обрано метод визначення митної вартості товару. При цьому митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Вказав, що необхідність витребування документів є передусім способом упевнитися в тому, що декларант правильно визначив митну вартість. У спірному випадку, подані позивачем до митного оформлення документи містили розбіжності та не містили всіх необхідних відомостей для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару; крім того, позивач не надав усі додатково витребувані відповідачем документи, що не дало митному органу можливість підтвердити заявлені складові митної вартості товарів. Зважаючи на викладене, вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/400004/2 від 14.01.2025; № UA209000/2025/400022/2 від 04.02.2025 № UA209000/2025/400025/2 від 07.02.2025; № UA209000/2025/400041/2 від 27.02.2025; № UA209000/2025/400042/2 від 28.02.2025року є правомірними і підстав для їх скасування немає. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (вх.№65519 від 12.08.2025) у якій критично оцінює доводи наведені у відзиві. Просить задовольнити позовні вимоги.

Від позивача на адресу суду надійшла заява про розподіл судових витрат (вх.№70691 від 02.08.2025) у якій просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 2463,23 грн судового збору та 19000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Від відповідача на адресу суду надійшли заперечення на заяву про розподіл судових витрат (вх.№71104 від 03.09.2025) у якій просить зменшити заявлену до відшкодування суму витрат на правничу допомогу.

Від позивача на адресу суду надійшло клопотання про долучення доказів (вх.№84809 від 23.10.2025).

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лео Смарт Логістикс» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (), основний вид господарської діяльності згідно з КВЕД: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний).

Між ТОВ «Лео Смарт Логістикс», як покупцем, та Ессел Селюлоз ВЕ Кягит Санаї Тіджарет Анонім Шіркеті (Essel Seluloz VE Kagit SAN TIC AS) (Туреччина), як продавцем, укладено Контракт купівлі-продажу № 030924 від 03.09.2024 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору протягом терміну дії Контракту, Продавець передає у власність Покупцю, а Покупець приймає та оплачує товари, які тут і далі називаються «Товари», відповідно до викладених нижче умов.

У п. 2.1, 2.2 Договору визначено, що ціни на Товар встановлені в Доларах США та включають вартість упаковки, пакувальних матеріалів, маркування, навантаження та виконання експортних формальностей у країні Продавця. При цьому вважається, що ціни на товар, що поставляється за цим контрактом, зазначені на умовах постачання згідно з пунктом 3.2. цього договору. Загальна вартість Товару, що поставляється за цим Контрактом, складається із сум усіх Комерційних інвойсів Продавця. Згідно з п. 3.2 Договору умови поставки товару: FCA CAYCUMA/ZONGULDAK/TURKEY, якщо інше не зазначено в Специфікації та Проформі Інвойс відповідно до ІНКОТЕРМС-2020.

У п. 4.1 Договору зазначено, що оплата здійснюється банківським переказом на розрахунковий рахунок Продавця згідно з Специфікацією та Проформою Інвойс на кожну партію Товарів. Валюта платежу долари США.

На виконання вимог зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу № 030924 від 03.09.2024 позивач здійснив такі поставки:

1.У комерційній пропозиції № 29/11-2 від 29.11.2024 продавець запропонував ціни 1140 доларів США за 1 тонну товару (паперу-основи для виробів санітарно гігієнічного призначення).

У специфікації № 5 від 29.11.2024 продавець визначив товари, які постачатимуться вагою 89 тон вартістю 101460 доларів США. Вартість 1 кг товару дорівнює 1,140 доларів США.

У рахунку-проформі № 59 від 29.11.2024 продавець та покупець узгодили, що вартість 89 тон товару становить 101460,00 доларів США. Також у проформі визначено, що 1 кг товару коштує 1,140 доларів США. Умови поставки: FCA Caycuma/Zonguldak/Turkey.

У комерційному інвойсі № ESE017 від 07.01.2025 визначено поставку товару у кількості 21028 кг вартістю 23971,92 доларів США. Вартість 1 кг товару дорівнює 1,185 доларів США. Умови поставки: FCA Caycuma/Zonguldak/Turkey. Місце завантаження: Zonguldak-Turkey.

Позивач здійснив передоплату за товар відповідно до рахунку-проформи № 59 від 29.11.2024 на підставі платіжного доручення № 1 на суму 24000,00 доларів США. Згідно з актом звірки у позивача станом на 02.01.2025 року була переплата на суму 27863,02 долари США.

Перевезення товару здійснювало ТОВ «Транспортно-експедиційна компанія «САРМАТ» на підставі договору на транспортно-експедиційні послуги № 020125-1 від 01.01.2025. Відповідно до рахунку на оплату № СМ000000002 від 07.01.2025 та довідки про транспортні витрати № 07/01 від 07.01.2025 вартість транспортного перевезення до кордону з Україною становить 108000,00 грн. Страхування вантажу не здійснювалось. Таким чином, як вартість товару, так і вартість транспортування підтверджується наданими митному органу документами.

З метою митного оформлення вказаного товару 14.01.2025 ТОВ «Лео Смарт Логістикс» подало до Львівської митниці електронну митну декларацію № 25UA32U5, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар № 1 і № 2 з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації.

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією № 25UA32U5 в якості підстави для застосування основного методу було надано такі документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Контракт купівлі-продажу товарів № 030924 від 03.09.2024, прейскурант (прайс-лист) виробника товару № 29/11 2 від 29,11.2024, специфікацію № 5 від 29.11.2025, заявку № 5 від 25.11.2025, рахунок проформу (Proforma invoice) № 59 від 29.11.2024, рахунок-фактуру (Commercial invoice) № ESE017 від 07.01.2025, пакувальний лист (Packing list) б/н від 07.01.2025, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № B 1378102 від 08.01.2025, договір перевезення № 020125-1 від 01.01.2025, рахунок фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № CM від 07.01.2025, автотранспортна накладна (Road consignment note) № 202501 від 08.01.2025, документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 07/01 від 07.01.2025, супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) № 24TRIM7 від 08.01.2025, сертифікат якості (Certificate of quality) Б/н від 09.12.2024, банківський платіжний документ, що стосується товару № 1 від 02.01.2025, бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару № 030924-2 від 13.01.2025, інші некласифіковані документи № 15/11 від 15.11.2024, № U25-000001 від 07.01.2025, копія митної декларації країни відправлення № 25341200EX00004371 від 08.01.2025.

Однак, 14.01.2025 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/400004/2. Митницею було застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) для визначення митної вартості товарів та відкориговано вартість товару № 1. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала: МД № UA110130/2024/28391 від 09.12.2024, де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 1.6686 дол. США/кг. Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось.

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2025/000028.

З метою випуску товару у вільний обіг ТОВ «Лео Смарт Логістикс» подало митну декларацію 25UA61U0, згідно з якою різниця митних платежів (ПДВ) становить 72367,81 грн.

2. У комерційній пропозиції № 25/12-2 від 25.12.2024 продавець запропонував ціни 1175 доларів США за 1 тонну товару (паперу-основи для виробів санітарно гігієнічного призначення).

У специфікації № 6 від 25.12.2024 сторони визначили товари, які постачатимуться вагою 86 тон вартістю 101050,00 доларів США. Вартість 1 кг товару дорівнює 1,175 доларів США.

У рахунку-проформі № 04 від 25.12.2024 продавець та покупець узгодили, що вартість 86 тон становить 101050,00 доларів США. Також у проформі визначено, що 1 кг товару коштує 1,175 доларів США. Умови поставки: FCA Caycuma/Zonguldak.

У комерційному інвойсі № ESE145 від 31.01.2025 визначено поставку товару у кількості 20290,86 кг вартістю 23841,76 доларів США. Вартість 1 кг товару дорівнює 1,175 доларів США. Умови поставки: FCA Caycuma/Zonguldak/Turkey. Місце завантаження: Zonguldak-Turkey.

Позивач здійснив передоплату за товар відповідно до рахунку-проформи № 04 від 25.12.2024 на підставі платіжного доручення № 10 на суму 22000,00 доларів США. Згідно з актом звірки у позивача станом на 28.01.2025 року була переплата на суму 50196,77 долари США.

Перевезення товару здійснював ФОП ОСОБА_1 на підставі договору на транспортне обслуговування № 04/11-1 від 04.11.2024. Відповідно до рахунку-фактури № СФ-000002 від 03.02.2025 та довідки про транспорті витрати вартість транспортного перевезення до кордону з Україною становить 100000,00 грн. Страхування вантажу не здійснювалось. Таким чином, як вартість товару, так і вартість транспортування підтверджується наданими митному органу документами.

З метою митного оформлення вказаного товару 04.02.2025 ТОВ «Лео Смарт Логістикс» подало до Львівської митниці електронну митну декларацію № 25UA72U0, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації.

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією № 25UA72U0 в якості підстави для застосування основного методу було надано такі документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Контракт купівлі-продажу товарів № 030924 від 03.09.2024, прейскурант (прайс-лист) виробника товару № 25/12 2 від 25.12.2024, специфікацію № 6 від 25.12.2024, рахунок-проформу (Proforma invoice) № 04 від 25.12.2024, рахунок-фактуру (Commercial invoice) № ESE145 від 31.01.2025, пакувальний лист (Packing list) б/н від 31.01.2025, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № B1378103 від 31.01.2025, автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 31.01.2025, копія митної декларації країни відправлення № 24341300EX01049138 від 19.12.2024, сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 09.12.2024, банківський платіжний документ, що стосується товару № 10 від 27.01.2025, бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару № 030924-2 від 03.02.2025, договір перевезення № 04/11-1 від 04.11.2024, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № СФ-000002 від 03.02.2025, документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 03.02.2025, інші некласифіковані документи № 15/11 від 15.11.2024, № 29/01-1 від 29.01.2025, № 31/01-2 від 31.01.2025.

Однак, 04.02.2025 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/400022/2. Митницею було застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) для визначення митної вартості товарів та відкориговано вартість товару № 1. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару № 1 слугувала мд № UA110130/2024/28391 від 09.12.2024 де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 1.6686 дол. США/кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось. Водночас, митницею на підставі тих же документів не було здійснено коригування митної вартості товарів № 2.

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2025/000107.

З метою випуску товару у вільний обіг ТОВ «Лео Смарт Логістикс» подало митну декларацію 25UA01U7, згідно з якою різниця митних платежів (ПДВ) становить 6650,27 грн.

3. У комерційній пропозиції № 25/12-2 від 25.12.2024,у специфікації № 6 від 25.12.2024, у рахунку-проформі № 04 від 25.12.2024 продавець та покупець узгодили, що вартість 86 тон становить 101050,00 доларів США. Також у проформі визначено, що 1 кг товару коштує 1,175 доларів США. Умови поставки: FCA Caycuma/Zonguldak.

У комерційному інвойсі № ESE152 від 01.02.2025 визначено поставку товару у кількості 21174,76 кг вартістю 24880,34 доларів США. Вартість 1 кг товару дорівнює 1,175 доларів США. Умови поставки: FCA Caycuma/Zonguldak/Turkey. Місце завантаження: Zonguldak-Turkey.

Позивач здійснив передоплату за товар відповідно до рахунку-проформи № 04 від 25.12.2024 на підставі платіжного доручення № 13 на суму 22000,00 доларів США. Згідно з актом звірки у позивача станом на 28.01.2025 року була переплата на суму 50196,77 долари США.

Перевезення товару здійснював ФОП ОСОБА_2 на підставі договору на транспортне обслуговування № 12/11-1 від 12.11.2024. Відповідно до рахунку на оплату № 3 від 31.01.2025 вартість транспортного перевезення до кордону з Україною становить 105000,00 грн. Страхування вантажу не здійснювалось. Таким чином, як вартість товару, так і вартість транспортування підтверджується наданими митному органу документами.

З метою митного оформлення вказаного товару 07.02.2025 ТОВ «Лео Смарт Логістикс» подало до Львівської митниці електронну митну декларацію № 25UA43U9, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації.

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією № 25UA43U9 в якості підстави для застосування основного методу було надано такі документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Контракт купівлі-продажу товарів № 030924 від 03.09.2024, прейскурант (прайс-лист) виробника товару № 25/12 2 від 25.12.2024, специфікацію № 6 від 25.12.2024, рахунок-проформу (Proforma invoice) № 04 від 25.12.2024, рахунок-фактуру (Commercial invoice) № ESE152 від 01.02.2025, пакувальний лист (Packing list) б/н від 01.02.2025, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № C1282766 від 03.02.2025, автотранспортна накладна (Road consignment note) № 000107 від 01.02.2025, Супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) № 25TR30L7 від 03.02.2025, копія митної декларації країни відправлення № 25341300EX00089067 від 03.02.2024, сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 09.12.2024, банківський платіжний документ, що стосується товару № 13 від 28.01.2025, бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару № 030924-2 від 03.02.2025, договір перевезення № 12/11-1 від 12.11.2024, рахунок-фактуру про надання транспортно експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно експедиційні послуги № 3 від 31.01.2025, інші некласифіковані документи № 15/11 від 15.11.2024, № 31/01/2025-2 від 31.01.2025.

Однак, 07.02.2025 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/400025/2. Митницею було застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) для визначення митної вартості товарів та відкориговано вартість товару № 1. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару № 1 слугувала мд № UA110130/2024/28391 від 09.12.2024 де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 1.6686 дол. США/кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось. Водночас, митницею на підставі тих же документів не було здійснено коригування митної вартості товарів № 2.

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2025/000116.

З метою випуску товару у вільний обіг ТОВ «Лео Смарт Логістикс» подало митну декларацію 25UA98U7, згідно з якою різниця митних платежів (ПДВ) становить 13270,03 грн.

4. У комерційній пропозиції № 16/01-1 від 16.01.2025 продавець запропонував ціни 1180 доларів США за 1 тонну товару (паперу-основи для виробів санітарно гігієнічного призначення).

У специфікації № 8 від 16.01.2025 сторони визначили товари, які постачатимуться вагою 59 тон вартістю 69620,00 доларів США. Вартість 1 кг товару дорівнює 1,18 доларів США.

У рахунку-проформі № 10 від 16.01.2025 продавець та покупець узгодили, що вартість 59 тон становить 69620,00 доларів США. Також у проформі визначено, що 1 кг товару коштує 1,18 доларів США. Умови поставки: FCA Caycuma/Zonguldak.

У комерційному інвойсі № ESE263 від 20.02.2025 визначено поставку товару у кількості 21743,47 кг вартістю 25657,29 доларів США. Вартість 1 кг товару дорівнює 1,180 доларів США. Умови поставки: FCA Caycuma/Zonguldak/Turkey. Місце завантаження: Zonguldak-Turkey.

Позивач здійснив повну оплату за товар відповідно до рахунку-проформи № № 10 від 16.01.2025 на підставі платіжного доручення № 23 на суму 47000,00 доларів США та № 24 на суму 22620,00 доларів США. Згідно з актом звірки у позивача станом на 19.02.2025 року була переплата на суму 71094,67 долари США.

Перевезення товару здійснював позивач власним транспортним засобом. Відповідно до калькуляції транспортних перевезень № 21/02 від 21.02.2025 вартість транспортного перевезення до кордону з Україною становить 99749,32 грн. Страхування вантажу не здійснювалось. Таким чином, як вартість товару, так і вартість транспортування підтверджується наданими митному органу документами.

З метою митного оформлення вказаного товару 27.02.2025 ТОВ «Лео Смарт Логістикс» подало до Львівської митниці електронну митну декларацію № 25UA73U4, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації.

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією № 25UA73U4 в якості підстави для застосування основного методу було надано такі документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Контракт купівлі-продажу товарів № 030924 від 03.09.2024, прейскурант (прайс-лист) виробника товару № 16/01 1 від 16.01.2025, специфікацію № 8 від 16.01.2024, заявку № 8 від 15.01.2025, рахунок проформу (Proforma invoice) № 10 від 16.01.2025, рахунок-фактуру (Commercial invoice) № ESE263 від 20.02.2025, пакувальний лист (Packing list) б/н від 20.02.2025, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № B1378104 від 20.02.2025, автотранспортна накладна (Road consignment note) № 000113 від 20.02.2025, копія митної декларації країни відправлення № 25341300EX... від 03.02.2024, сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 17.04.2024, 07.01.2025, банківський платіжний документ, що стосується товару № 23 від 18.02.2025, № 24 від 19.02.2025, бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару № 030924-2 від 26.02.2025, Калькуляція транспортних витрат № 21/02 від 21.02.2025, інші некласифіковані документи № 15/11 від 15.11.2024, № 21/02-2 від 21.02.2025, № 21/02 3 від 21.02.2025, № лист 21/01-1 від 21.02.2025.

Однак, 27.02.2025 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/400041/2. Митницею було застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) для визначення митної вартості товарів та відкориговано вартість товару № 1. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару № 1 слугувала мд № UA110130/2024/28391 від 09.12.2024 де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 1.6686 дол. США/кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось. Водночас, митницею на підставі тих же документів не було здійснено коригування митної вартості товарів № 2.

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2025/000202.

З метою випуску товару у вільний обіг ТОВ «Лео Смарт Логістикс» подало митну декларацію 25UA55U0, згідно з якою різниця митних платежів (ПДВ) становить 47856,80 грн.

5. У комерційній пропозиції № 16/01-1 від 16.01.2025, у специфікації № 8 від 16.01.2025, у рахунку-проформі № 10 від 16.01.2025 продавець та покупець узгодили, що вартість 59 тон вартістю 69620,00 доларів США. Вартість 1 кг товару дорівнює 1,18 доларів США. Умови поставки: FCA Caycuma/Zonguldak.

У комерційному інвойсі № ESE271 від 21.02.2025 визначено поставку товару у кількості 20983,38 кг вартістю 24760,39 доларів США. Вартість 1 кг товару дорівнює 1,180 доларів США. Умови поставки: FCA Caycuma/Zonguldak/Turkey. Місце завантаження: Zonguldak-Turkey.

Позивач здійснив повну оплату за товар відповідно до рахунку-проформи № № 10 від 16.01.2025 на підставі платіжного доручення № 23 на суму 47000,00 доларів США та № 24 на суму 22620,00 доларів США. Згідно з актом звірки у позивача станом на 19.02.2025 року була переплата на суму 71094,67 долари США.

Перевезення товару здійснював ФОП ОСОБА_1 на підставі договору на транспортне обслуговування № 04/11-1 від 04.11.2024. Відповідно до рахунку-фактури № СФ-000005 від 21.02.2025 та довідки про транспорті витрати вартість транспортного перевезення до кордону з Україною становить 100000,00 грн. Страхування вантажу не здійснювалось. Таким чином, як вартість товару, так і вартість транспортування підтверджується наданими митному органу документами.

З метою митного оформлення вказаного товару 28.02.2025 ТОВ «Лео Смарт Логістикс» подало до Львівської митниці електронну митну декларацію № 25UA81U8, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації.

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією № 25UA81U8 в якості підстави для застосування основного методу було надано такі документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Контракт купівлі-продажу товарів № 030924 від 03.09.2024, прейскурант (прайс-лист) виробника товару № 16/01 1 від 16.01.2025, специфікацію № 8 від 16.01.2024, заявку № 8 від 15.01.2025, рахунок проформу (Proforma invoice) № 10 від 16.01.2025, рахунок-фактуру (Commercial invoice) № ESE271 від 21.02.2025, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № B1378106 від 21.02.2025, автотранспортна накладна (Road consignment note) № 000116 від 21.02.2025, Супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) № 25TR92M4 від 22.02.2025, копія митної декларації країни відправлення № 25341200EX00059559 від 21.02.2025, сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 17.04.2024, 07.01.2025, 19.02.2025, бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару № 030924-2 від 26.02.2025, договір перевезення № 04/11-1 від 04.11.2024, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № СФ-000005 від 21.02.2025, документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 21.02.2025, інші некласифіковані документи № 15/11-2 від 15.11.2024, № 21/02-1 від 21.02.2025, № 21/02-2 від 21.02.2025, № 21/02-3 від 21.02.2025, № Лист 21/02-1 від 21.02.2025.

Однак, 28.02.2025 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/400042/2. Митницею було застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) для визначення митної вартості товарів та відкориговано вартість товару № 1. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару № 1 слугувала мд № UA110130/2024/28391 від 09.12.2024 де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 1.6686 дол. США/кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2025/000205.

З метою випуску товару у вільний обіг ТОВ «Лео Смарт Логістикс» подало митну декларацію 25UA29U1, згідно з якою різниця митних платежів (ПДВ) становить 65124,29 грн.

Не погоджуючись із такими рішеннями відповідача, уважаючи їх протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні справи суд керувався таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною другою статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.

Частиною першою статті 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частина третя статті 53 МК України визначає, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як передбачено ч.5 цієї статті, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною п`ятою статті 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Як передбачено ч.1 ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Як передбачено ч.3 ст.57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина друга статті 58 МК України).

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (частина третя статті 58 МК України).

Згідно положень ч.1 ст.64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Частиною другою статті 64 МК України передбачено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Наведені норми у своїй сукупності дозволяють прийти до таких висновків:

- основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору;

- обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. (п.51 постанови Верховного Суду від 23 грудня 2021 року справа № 200/6508/20-а);

- повноваження митного органу при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів обмежуються перевіркою числового значення заявленої митної вартості;

- наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів (п.52 постанови Верховного Суду від 23 грудня 2021 року справа № 200/6508/20-а);

- сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п.53 постанови Верховного Суду від 23 грудня 2021 року справа № 200/6508/20-а);

- митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності (п.54 постанови Верховного Суду від 23 грудня 2021 року справа № 200/6508/20-а), що відповідає принципу належного урядування;

- необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість, та буде переслідувати легітимну мету;

- застосування чи не застосування інших методів визначення митної вартості має бути обґрунтованим.

При цьому, етапи формування та перевірки митної вартості умовно можна розділити на такі:

- визначення митної вартості декларантом;

- перевірка визначеної митної вартості митним органом, яка включає:

-наявність обґрунтованих сумнівів;

- надіслання вимоги, задля усунення таких сумнівів та упевнення у тому, що декларант правильно визначив митну вартість;

- обґрунтування обраного методу визначення митної вартості.

Стосовно посилань відповідача на умови поставки та витрат на навантаження, суд зазначає таке.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що витрати на навантаження не включені до митної вартості. Пунктами 2.1, 2.2 Контракту прямо передбачено, що ціна товару включає вартість навантаження. Інвойси підтверджують, що місцем завантаження є Zonguldak, що відповідає умовам FCA, визначеним у Контракті. Твердження митниці про необхідність понесення покупцем додаткових витрат на навантаження ґрунтуються на припущеннях і спростовуються умовами Контракту.

Стосовно посилань відповідача на транспортні документи та CMR, суд зазначає таке.

Недоліки в заповненні CMR (відсутність підпису в графі 23 в одному примірнику або рукописні виправлення) не можуть бути підставою для сумніву в митній вартості, оскільки факт перевезення та його вартість підтверджуються договорами перевезення, заявками, рахунками-фактурами від експедиторів/перевізників та довідками про транспортні витрати, які були надані митниці. Ці документи дозволяють чітко ідентифікувати вартість транспортування до кордону України, яка була врахована при розрахунку митної вартості..

Щодо оплати товару. Суд погоджується з позицією позивача, що розбіжності між сумою конкретного інвойсу та сумою платіжного доручення (передоплати) не свідчать про недостовірність ціни товару. Умови Контракту передбачають можливість зарахування переплати в рахунок майбутніх поставок. Надані позивачем акти звірки підтверджують рух коштів та наявність переплати, що покриває вартість спірних партій товару. Відповідно до практики Верховного Суду (справа № 810/2784/18), спосіб здійснення оплати та її часові рамки не впливають на ціну товару, визначену сторонами в Контракті та Інвойсі.

Щодо сертифікатів якості. Згідно з п. 6.1 Контракту надання сертифікату якості є правом, а не обов`язком. Відсутність цього документа не перешкоджає визначенню митної вартості, оскільки він характеризує якісні, а не вартісні показники..

Стосовно посилань відповідача на те, що заявлена митна вартість ввезених товарів є нижчою від подібних і аналогічних товарів, суд враховує, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Так, метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів передбачено ст.59 Митного кодексу України, якою, зокрема передбачено, що при застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник. Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

Суд вказує, що оскаржувані рішення відповідача не містять інформації (у тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої ним, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Митним органом не враховано, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, необхідно навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів, не зазначено чи за такими ж товарно-супровідними документами поставлявся ідентичний товар, тощо. Тобто не надано доказів, що ввезення вказаних товарів відбувалося на тих же умовах доставки та з тією ж самою відстанню.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

В той же час митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у митних деклараціях було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості відомостей про те, що ідентичний чи подібний товар розмитнювався за більшою митною вартістю, ніж задекларував позивач, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2025 року у справі №300/784/24.

Висновуючи викладене, суд уважає, що митний орган, маючи всі необхідні та визначені чинним законодавством документи, при перевірці відповідності митної вартості визначеної декларантом у митній декларації поза межами повноважень наданими законодавством, аналізував обставини виконання контракту та надавав перевагу числовим показникам та змісту одного документу без порівняння з числовими показниками та змістом інших документів, які у своїй сукупності підтверджували митну вартість.

Щодо застосування чи не застосування інших методів визначення митної вартості має бути обґрунтованим.

У відповідності до положень ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 08.02.2019 року у справі №825/648/17 Верховний Суд зазначив наступне: … рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з рішень про коригування митної вартості товарів від, у ни зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Так, у рішенях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів..

Застосовуючи наведений висновок до спірних правовідносин, суд зазначає, що спірні рішення не містять жодних пояснень щодо зроблених контролюючим органом коригувань на обсяги партій ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов, тощо.

Також, у цьому контексті, суд погоджується з аргументом позивача, що відповідачем у порушення п.2 ч.3 ст.64 МК України, згідно якого митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей, оскільки відповідачем при визначенні митної вартості відповідного товару обрано значно вищу митну вартість, ніж мінімальну, що була наявна у відповідача.

Крім того, обрання такої вартості не було жодним чином обґрунтовано.

Такі обставини також вказують на необґрунтованість спірних рішень при визначенні митної вартості за методом 2 ґ.

Аргументи відповідача спростовуються викладеним.

Підсумовуючи викладене, суд висновує, що під час розгляду справи встановлено невідповідність спірних рішень та карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення митного органу критеріям правомірності передбачених п.1 та п.3 ч.2 ст.2 КАС України.

Враховуючи наведене, суд висновує про обґрунтованість та підставність позовних вимог.

Щодо судових витрат, суд зазначає таке.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 468,03 грн (з урахуванням доплати), що підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 19 000,00 грн., суд вказує/ наступне.

02.09.2025 за вх.№70691 від позивача надійшла заява про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у справі. Просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 19 000 грн.

У заяві вказав, що між позивачем (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Мицик, Кравчук і Партнери» (Виконавець) укладено договір про надання правничої допомоги № 08/01 від 08.01.2025 року (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору Виконавець зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

У пункті 1.2 Договору визначено, що правничою допомогою в розумінні цього Договору є представництво Клієнта у справах щодо визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, перелік яких визначається в додатках до цього Договору.

Підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 Договору передбачено, що відповідно до предмету цього Договору Клієнт приймає на себе наступні зобов`язання, зокрема, оплатити Виконавцю вартість правничої допомоги (Гонорар), а також відшкодувати витрати, пов`язані з наданням правової допомоги.

Згідно з п. 3.1, 3.1.1, 3.1.2 Договору правнича допомога, передбачена предметом цього Договору, оплачується Клієнтом Виконавцю фіксованим гонораром. Гонорар розраховується шляхом множення вартості роботи по оскарженню одного пакета документів на кількість пакетів документів. Під пакетом документів розуміється комплект із одного рішення про коригування митної вартості товарів і однієї картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Вартість роботи по оскарженню одного пакета документів в суді першої інстанції за умови розгляду справи без виклику сторін складає 3 800 гривень.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

У договорі № 08/01 від 08.01.2025 року сторони визначили фіксований розмір гонорару.

У Додатку № 6 від 08.07.2025 року сторони визначили перелік рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови, які оскаржуються.

01.09.2025 року АО «Мицик, Кравчук і Партнери» сформувало рахунок на оплату правничої допомоги у справі № 380/14227/25.

Виконавцем в інтересах Клієнта, згідно Договору, у повному обсязі виконано зобов`язання у справі № 380/14227/25 на стадії розгляду справи судом першої інстанції, про що складено Акт наданих послуг № 2 від 01.09.2025 року:-

аналіз документів та написання позовної заяви про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, прийняті Львівською митницею Державної митної служби України та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення, визначені в Додатку № 6 від 08.07.2025 року;

- написання відповіді на відзив у справі № 380/14227/25.

При вирішенні питання про стягнення судових витрат, суд виходить наступного.

Приписами частини 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (ч.3 ст.132 КАС України).

Згідно з частиною 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката закріплено у частині 5 статті 134 КАС України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05.12.2012 № 5076-VI (далі Закон 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України № 5076-VI).

Відповідно до статті 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Зважаючи на те, що справу №380/9112/24 розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд вважає за доцільне розглянути заяву позивача про ухвалення додаткового рішення в письмовому провадженні.

Судом встановлено що професійна правнича допомога ТзОВ «ЛЕО СМАРТ ЛОГІСТИК» надавалась АО «Мицик, Кравчук і Партнери» на підставі договору про надання правової допомоги № 08/01 від 08.01.2025 року. У заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивач просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19 000 грн.

На доказ понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19 000грн., до суду подано: договір № 08/01 від 08.01.2025 року про надання правових послуг; акт виконаних робіт (приймання-передачі наданих послуг) від 01.09.2025, рахунок №2 від 01.09.2025.

На адресу суду 23.10.2025 вх.№84809 від представника відповідача надійшла заява, в якій просить суд у задоволенні вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити, а у випадку, якщо суд вважатиме, що позивачем надано належні докази витрат на правову допомогу зменшити їх розмір.

Щодо обґрунтованості розміру заявлених витрат, суд зазначає таке.

З позиції суду розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним зі складністю спору та виконаним адвокатом обсягом робіт, витраченим часом, ціною позову, значенням справи для сторони, в тому числі впливом на репутацію позивача, публічним інтересом до справи.

Суд звертає увагу, що при встановленні розміру гонорару за надання професійної правничої допомоги враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року при розгляді справи №200/14113/18-а.

Відтак, виходячи з принципів розумності та справедливості, пропорційності, реальності адвокатських витрат, враховуючи співмірність, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, суд вважає належним і достатнім способом відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу є стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці 9000,00 грн. понесених витрат.

Таким чином, заява представника позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕО СМАРТ ЛОГІСТИК» (провулок Тихий -1, буд. 11, кв.21, м. Пустомити, Львівська обл., ) до Львівської митниці Державної митної служби України (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів:

№ UA209000/2025/400004/2 від 14.01.2025;

№ UA209000/2025/400022/2 від 04.02.2025;

№ UA209000/2025/400025/2 від 07.02.2025;

№ UA209000/2025/400041/2 від 27.02.2025;

№ UA209000/2025/400042/2 від 28.02.2025.

3. Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення:

№ UA209140/2025/000028;

№ UA209140/2025/000107;

№ UA209140/2025/000116;

№ UA209140/2025/000202;

№ UA209140/2025/000205

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕО СМАРТ ЛОГІСТИК» () 2468,03 грн сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяГрень Наталія Михайлівна