Справа № 580/11275/25
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року справа № 580/11275/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області №1759 від 03.09.2025 про застосування відносно інспектора взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області №348о/с від 22.09.2025 про звільнення зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію капітана поліції ОСОБА_1 - інспектора взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Черкаській області 22 вересня 2025 року.

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Черкаській області з 22 вересня 2025 року;

- рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Черкаській області допустити до негайного виконання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 22 вересня 2025 року позивача було звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) згідно наказу відповідача №1759 від 03.09.2025. На думку позивача у його діях відсутній склад будь-якого дисциплінарного проступку, оскільки відмова у виконанні ним бойового (спеціального) завдання обґрунтовувалась незадовільним станом здоров`я після повернення на службу з лікувального закладу, а тому скасування оскаржуваних наказів є підставою для поновлення позивача на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що 28.07.2025 о 11:16 год. у м. Краматорськ, Донецької області командиром зведеного загону «ЦУНАМІ 1» 3П БТГр ДПОП «ОШБ НПУ «Лють» підполковником поліції ОСОБА_2 до поліцейських, які відряджені до зони ведення бойових дій у складі ЗП ДПОП «ОШБ «Лють» для виконання бойових (спеціальних), у тому числі до капітана поліції ОСОБА_1 було доведено зміст наказу № 195дск «Про виконання бойового (спеціального) завдання». Після ознайомлення із зазначеним наказом капітан поліції ОСОБА_1 відмовився виконувати вимоги зазначеного наказу. Факт доведення вимог Наказу № 195дск до відома вищезазначеного поліцейського та його відмови щодо виконання даного наказу, зафіксовано на службовий портативний відеореєстратор «NC-M6B» інв. № /18 поліцейських відділення моніторингу та контролю БПОП (стрілецький) ГУНП. Під час проведення службового розслідування підполковник поліції ОСОБА_3 в поясненні вказала, що з капітаном поліції ОСОБА_1 19.06.2025, 23.06.2025, 11.07.2025 та 18.07.2025 проведено планову діагностику на медичному пункті тимчасового базування («Медична рота») УДМД ДПОП «ОШБ «Лють». За результатами обстеження встановлено, що його психоемоційний стан задовільний, шкала самоефективності на середньому рівні, рівень суб`єктивного самопочуття задовільний. Відповідачем вказано, що невиконання наказу командира поліцейським підрозділу поліції особливого призначення під час дії воєнного стану, створює серйозну загрозу розлагодженості дій підрозділу поліції особливого призначення у надзвичайних ситуаціях, загрозу національній безпеці та суверенітету України в цілому. Вказане діяння є грубим порушенням службової дисципліни, особливо в умовах воєнного стану. Такі дії підривають авторитет Національної поліції України та є несумісними з подальшим проходження служби в поліції.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі ГУНП) надійшов рапорт т.в.о. командира батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) (далі БПОП (стрілецький)) ГУНП капітана поліції Федоренка Р.М. від 08.08.2025 № 79181-2025 про те, що наказом ГУНП від 23.05.2025 № 127дск окремі поліцейські БПОП (стрілецький) ГУНП відряджені для виконання бойових (спеціальних) завдань у взаємодії з підрозділами (військовими частинами) Збройних Сил України та іншими складовими сектору безпеки і оборони з відсічі та стримування збройної агресії проти України в межах операційної зони оперативно стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у підпорядкування зведеного підрозділу батальйонна тактична група Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 »» (далі ЗП БТГр ДПОП «ОШБ «Лють»»), в тому числі інспектора взводу № 1 роти № 1 БПОП (стрілецький) ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_1 .

Наказом ЗП БТГр ДПОП «ОШБ «Лють» від 26.05.2025 № 1дск капітан поліції ОСОБА_1 залучений до зведеного загону «Цунамі 1» ЗП БТГр ДПОП «ОШБ «Лють».

ГУНП в Черкаській області відповідно до ст.ст. 14, 15, Розділу ІІІ та V Дисциплінарного статуту Національної поліції України, на підставі наказу ГУНП від 14.08.2025 № 719, у формі письмового провадження проведено службове розслідування за рапортом т.в.о. командира БПОП (стрілецький) ГУНП від 08.08.2025 № 79181-2025 щодо можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими БПОП (стрілецький) ГУНП, які мають ознаки дисциплінарного проступку.

Матеріалами службового розслідування встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 , порушив вимоги частини 1 статті 65 Конституції України в частині відмови виконати наказ про захист Вітчизни на бойових позиціях; пунктів 1 і 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців 2, 3 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пп. 1, 2 п. 1 розділу VІІ Положення про підрозділи поліції особливого призначення, затвердженого наказом МВС України від 04.12.2017 № 987, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.12.2017 за № 1565/31433, пункту 1, 4 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 2.2. розділу ІІ Посадової інструкції інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національно поліції в Черкаській області, яка 09.10.2024 затверджена командиром БПОП (стрілецький) ГУНП, в частині невиконання наказу керівника, допущення порушень службової дисципліни та немужнього служіння народу України.

Наказом ГУНП в Черкаській області від 03.09.2025 №1759 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким на інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Документ сформований в системі «Електронний суд» 24.10.2025 13 Черкаській області капітана поліції ОСОБА_1 , накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Черкаській області від 22.09.2025 № 348 о/с інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_1 відповідно до п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) звільнено зі служби в поліції 22.09.2025.

Позивач не погоджуючись із вищезазначеними наказами щодо звільнення його зі служби в поліції, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про Національну поліцію» визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Принципи етики для працівників МВС визначають Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 №1179, відповідно до яких, зокрема, поліцейські повинні неухильно дотримуватись положень Конституції та законові України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку. Також, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Відповідно до статей 11, 12, 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.

Згідно статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У пункті 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року №893 (надалі Порядок №893) зазначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до положень п. 1, 4, 7 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (п. 2 розділу VІ Порядку №893).

Положеннями статті 19 Дисциплінарного статуту встановлено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються, зокрема: документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з приписами розділу VІ та VІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника. Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Статтею 22 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується. Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу. За відсутності на службі без поважних причин поліцейського, до якого застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади чи звільнення із служби в поліції, таке дисциплінарне стягнення виконується, а витяги з наказів про застосування та виконання дисциплінарного стягнення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. У такому разі днем ознайомлення поліцейського із зазначеними наказами є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення їх поліцейському, до якого застосовано дисциплінарне стягнення, або повнолітньому члену сім`ї такого поліцейського.

Підстави звільнення зі служби в поліції визначені частиною першою статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані накази Головного управління Національної поліції в Черкаській області прийнято за результатами службового розслідування щодо вчинення поліцейськими ГУНП порушень, що мають ознаки дисциплінарного проступку, які відображені у висновку службового розслідування, затвердженому 28.08.2025 начальником ГУНП в Черкаській області полковником поліції О.Гудимою.

Так, у висновку службового розслідування, затвердженому 28.08.2025 начальником ГУНП в Черкаській області полковником поліції О.Гудимою, зазначено, що 28.07.2025 близько 11:16 у м. Краматорськ, Донецької області командиром зведеного загону «Цунамі-1» зведеного підрозділу БТГр ДПОП «ОШБ НПУ «Лють»» підполковником поліції ОСОБА_2 в присутності начальника відділу психологічного забезпечення УКЗ ДПОП «ОШБ НПУ «Лють»» підполковника поліції ОСОБА_3 та старшого інспектора з ОД лікаря відділу лікувально евакуаційного забезпечення управління домедичної та медичної допомоги «медичної роти» ДПОП «ОШБ «Лють» капітана поліції ОСОБА_4 , доведено до капітана поліції ОСОБА_1 вимоги наказу зведеного загону «Цунамі-1» ЗП БТГр ДПОП «ОШБ НПУ «Лють»» від 28.07.2025 № 195дск «Про виконання бойового (спеціального) завдання» (далі Наказ № 195дск). Після доведення Наказу № 195дск капітан поліції ОСОБА_1 доповів, що зміст даного наказу йому зрозумілий, однак виконувати він його не готовий, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я.

Під час проведення службового розслідування встановлено, що 28.07.2025 капітан поліції ОСОБА_4 повідомив, що капітан поліції ОСОБА_1 перебував на лікарняному, був звільнений від фізичних навантажень, пройшов курс лікування. Також, додав, що станом на 28.07.2025 капітан поліції ОСОБА_1 обмежень по фізичних навантаженнях не має, лікарняний закритий. Після виведення до місця постійної дислокації, рекомендовано звернутися в плановому порядку до профільного медичного закладу. Водночас, підполковник поліції ОСОБА_3 зазначила, що згідно протоколів дослідження за червень та липень 2025 року, капітан поліції ОСОБА_1 погіршень психоемоційного стану не має, загальний стан задовільно-середній. О 11 год. 39 хв. 28 сек. капітан поліції ОСОБА_1 проставив особистий підпис про ознайомлення з вимогами Наказу № 195дск. Опитані у ході проведення службового розслідування підполковники поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та капітан поліції ОСОБА_4 підтвердили доведення 28.07.2025 Наказу № 195дск капітану поліції ОСОБА_1 , який на місці повідомив, що виконувати наказ не готовий, оскільки потребував допомоги лікаря. Вище зазначене підтверджується рапортом члена дисциплінарної комісії від 28.08.2025 № 92рп/48-2025, за результатами перегляду відеозапису. Крім цього, підполковник поліції ОСОБА_3 в поясненні вказала, що з капітаном поліції ОСОБА_1 19.06.2025, 23.06.2025, 11.07.2025 та 18.07.2025 проведено планову діагностику на медичному пункті тимчасового базування («Медична рота») УДМД ДПОП «ОШБ «Лють». За результатами обстеження встановлено, що його психоемоційний стан задовільний, шкала самоефективності на середньому рівні, рівень суб`єктивного самопочуття задовільний.

Під час розслідування встановлено, що станом на 28.07.2025 капітан поліції ОСОБА_1 на лікуванні не перебував.

Своєю бездіяльністю капітан поліції ОСОБА_1 , порушив вимоги частини 1 статті 65 Конституції України в частині відмови виконати наказ про захист Вітчизни на бойових позиціях; пунктів 1 і 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців 2, 3 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пп. 1, 2 п. 1 розділу VІІ Положення про підрозділи поліції особливого призначення, затвердженого наказом МВС України від 04.12.2017 № 987, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.12.2017 за № 1565/31433, пункту 1, 4 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 2.2. розділу ІІ Посадової інструкції інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національно поліції в Черкаській області, яка 09.10.2024 затверджена командиром БПОП (стрілецький) ГУНП, в частині невиконання наказу керівника, допущення порушень службової дисципліни та немужнього служіння народу України.

Отже, невиконання наказу командира поліцейським підрозділу поліції особливого призначення під час дії воєнного стану, створює серйозну загрозу розлагодженості дій підрозділу поліції особливого призначення у надзвичайних ситуаціях, загрозу національній безпеці та суверенітету України в цілому. Вказане діяння є грубим порушенням службової дисципліни, особливо в умовах воєнного стану. Такі дії підривають авторитет Національної поліції України та є несумісними з подальшим проходження служби в поліції.

Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції.

В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту. Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.09.2023 у справі №420/10847/22.

У цьому контексті слід звернути увагу на те, що за етимологічним значенням дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довіри когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету, що тісно пов`язані з морально-етичними нормами.

Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та, власне, органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Отже, дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Дискредитація Національної поліції полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Вчинення дій, що дискредитують органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 квітня 2018 року у справі №815/3636/15, у якій суд зазначив, що поняття дискредитація перебуває у тісному зв`язку із поняттям дотримання морально-етичних норм та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті. Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до працівників органів внутрішніх справ, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого стягнення - звільнення зі служби. Дискредитація звання рядового та начальницького складу є окремою підставою для звільнення, яке не пов`язано із вчиненням правопорушення та набрання чинності рішенням суду.

Враховуючи зазначені обставини і докази у їх сукупності, суд вважає, що накладене на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції повністю відповідає тяжкості вчинених ним у сукупності проступків, обставинам, за яких їх скоєно, та співмірно із заподіяною ним шкодою суспільним інтересам, у зв`язку з чим застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби є законним, правомірним та обґрунтованим, пропорційним та за даних обставин справедливим.

Таким чином, встановлений факт вчинення дисциплінарного проступку капітаном поліції ОСОБА_1 , який 28.07.2025, приблизно о 11:30 год., у визначеному місці міста Краматорськ Донецької області відмовився виконувати Наказ № 195дск, що містить ознаки істотного дисциплінарного проступку та грубого порушення службової дисципліни під час дії воєнного стану (створює серйозну загрозу розлагодженості дій підрозділів поліції особливо призначення у надзвичайних ситуаціях, загрозу національній безпеці та суверенітету України в цілому, а також підриву виконання бойового (спеціального) завдання, яке мало сприяти покращенню рівня підготовки органів поліції до виконання завдань спрямованих на захист територіальної цілісності України в умовах воєнного стану). Вчинення капітаном поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку може стати наслідком зниження рівня дисципліни та підриву боєготовності поліцейських батальйону поліції особливо призначення, неспроможності забезпечення командуванням батальйону належного виконання завдань з оборони держави захисту Незалежності й територіальної цілісності України.

Стосовно посилання позивача на те, що консультативні висновки ОСОБА_1 надавалися в медичну роту та медичним працівникам було відомо про те, що ОСОБА_1 мав захворювання, суд зазначає наступне.

Під час проведення службового розслідування відібрано 18.08.2025 пояснення у старшого інспектора з медичних доручень лікар відділу лікувально-евакуаційного забезпечення управління домедичної та медичної допомоги (медична рота) ДПОП «ОШБ «Лють» ОСОБА_4 , який повідомив, що ОСОБА_5 звертався до медичної роти, йому надавалося звільнення від фізичних навантажень та лікарняний. Всі етапи лікування він пройшов згідно медичного протоколу. Фізичні обмеження по медичній роті відсутні, лікарняний закритий та станом на 28.07.2025 він може виконувати бойовий наказ. Стосовно доводів позивача про неможливість виконати наказ та поставленні йому завдання 28.07.2025 у зв`язку з наявністю в нього больового синдрому, то зазначаємо, що жодних медичних документів на підтвердження звернення до медичної роти чи до будь-якого іншого медичного закладу за медичною допомогою, саме 28.07.2025, позивачем не надано.

Отже, твердження позивача про наявність 28.07.2025 больового синдрому, без відповідних медичних висновків не є самостійною та достатньою підставою поважності не виконання бойових наказів при виконанні службових обов`язків. Доказів про проходження ним стаціонарного лікування у цей період позивачем також не надано.

Медична документація, надана позивачем до суду, зокрема, консультативні висновки спеціаліста від 19.06.2025 та від 11.07.2025, магнітно-резонансна томографія поперекового відділу хребта від 16.07.2025 та консультативний висновок спеціаліста від 17.07.2025, виписка із медичної картки амбулаторного хворого №61422 та виписка із медичної картки амбулаторного хворого від 19.09.2025 спеціаліста висновків про неможливість виконання наказу не містять, з огляду на що не є належними доказами з цього приводу.

Разом з цим, у матеріалах справи відсутні докази медичного обстеження та висновки ВЛК, рапорти, адресовані керівництву ГУНП щодо неможливості виконати саме 28.07.2025 бойовий наказ або відомості про направлення позивача на лікування цього ж дня.

Посилання позивача на довідку військово-лікарської комісії №2025-0929-1045 1003-0 від 29.09.2025 згідно якої солдат ОСОБА_1 проведено медичний огляд «ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 » на підставі статті 64б графи 2 розкладу хвороб Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони не приймається судом до уваги, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які висновки про непридатність його до служби в поліції саме за результатами проведення ВЛК. Також у матеріалах справи відсутній рапорт позивача про направлення його на ВЛК для встановлення придатності до служби в поліції. Разом з цим, суд зазначає, що під час проходження служби в поліції ОСОБА_1 проходив медичний огляд ВЛК та 29.05.2024 визнаний придатним до військової служби згідно довідки № 776/Пв.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Крім того, згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Виходячи із зазначеного суд не надає оцінки іншим доводам сторін, оскільки вони не мають істотного значення для розгляду справи по суті та не спростовують висновків суду, які зазначені вище.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Стосовно посилання відповідача на те, що позов підлягає залишенню без розгляду, оскільки позивачем пропущений 15-тиденний строк звернення до суду, який визначений ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, то суд зазначає, що із оскаржуваними наказами позивач ознайомився 12.03.2024, що не заперечується відповідачем, а позов подано до суду саме 26.03.2024 (відомості АТ «Укрпошта» на конверті, в якому надійшов позов до суду), тому суд дійшов висновку, що позивач, звертаючись до суду із цим позовом (строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (ч. 9 ст. 120 КАС України) не пропустив 15-тиденний строк звернення до суду, тому клопотання відповідача є необгурнтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ