Справа № 640/16193/19
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузьмука Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Преміум Груп» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа Преміум Груп» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому з урахуванням уточнення (вх. №26747 від 29.05.2025) просить про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №2 від 16.05.2019, №2 від 16.05.2019, № 2 від 16.05.2019, № 2 від 15.08.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем порушено порядок призначення документальної планової перевірки, та вчасно не повідомлено позивача про її проведення. Окрім того, згідно плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік, ТОВ «Альфа преміум груп» не включено до переліку суб`єктів господарювання, що перевіряються. Крім того, зауважує, що не надання документів ГУ ДФС у м. Києві після недопуску до проведення перевірки та оскарження неправомірного наказу на перевірку в судовому порядку, не може свідчити про відсутність розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ПРЕМІУМ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення №2 від 16.05.2019, №2 від 16.05.2019, № 2 від 16.05.2019, № 2 від 15.08.2019, прийняті Головним управлінням ДПС у м. Києві.

Враховуючи наявність судового рішення, яким встановлено відсутність підстав для проведення документальної планової виїзної перевірки позивача та скасовано наказ податкового органу на проведення такої перевірки, суд першої інстанції дійшов висновку, що всі наступні дії контролюючого органу, зокрема щодо проведення перевірки, складання за її результатами акта перевірки та, відповідно, прийняття на його підставі спірних податкових повідомлень-рішень є неправомірними, оскільки вони прийняті та вчинені на підставі недійсного розпорядчого акта.

Таким чином, суд вважав, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі висновків акта перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Доводи апеляційної скарги наступні.

У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Висновки викладені в Акті перевірки та оскаржувані податкові повідомлення рішення від 16.05.2019 №2, №2, №2 та від 15.08.2019 №2 відповідають чинному законодавству, а позовні вимоги ТОВ «АЛЬФА ПРЕМІУМ ГРУП» не підлягають задоволенню.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2025 та від 11.11.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

07.10.2025 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого зазначає про те, що за сталою та послідовною практикою Верховного Суду визнання в судовому порядку протиправним наказу, яким призначено перевірку платника податків, зумовлює й противність прийнятих на підставі цього наказу індивідуальних актів. Аналогічна правова позиція викладена також і в постанові Верховного Суду від 16 травня 2024 року у справі №804/9172/16 (адміністративне провадження № К/990/12254/24).

Оскільки підставою для проведення перевірки, наслідком якої стало прийняття відповідачем оскаржуваних у цій справі податкових повідомлень рішень №2 від 16.05.2019, №2 від 16.05.2019, №2 від 16.05.2019 та №2 від 15.08.2019, був наказ відповідача №986 від 24 січня 2019 року "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Альфа преміум груп" ", а предметом розгляду справи №640/1797/19 - законність прийняття вказаного наказу, що став підставою для проведення перевірки, судом першої інстанції правомірно, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням правових позицій Верховного Суду у подібних правовідносинах, зроблено висновок про те, що ці обставини є безумовною підставою для визнання протиправними, прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до фактичних обставин справи, ТОВ «Альфа Преміум Груп» () зареєстроване юридичною особою 23.06.2008, про що свідчать офіційні відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основним видом діяльності позивача за КВЕД-2010 є 80.10 Діяльність приватних охоронних служб.

24.01.2019 ГУ ДФС у м. Києві прийнято наказ "Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа преміум груп" (код 35961770)" №986, згідно з яким на підставі ст. ст. 20, 77, 82 Податкового кодексу України вирішено провести документальну планову виїзну перевірку позивача з 28 січня 2019 року по дату завершення перевірки, тривалістю 20 робочих днів, щодо дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, валютного за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.09.2018.

Оскаржуваний наказ, як зазначив позивач був отриманий ним 28 січня 2019 року.

Вважаючи вищезазначений наказ протиправним та таким, що прийнято з порушенням норм податкового законодавства, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про його скасування.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.05.2019 по справі №640/1797/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2020, позовні вимоги ТОВ «Альфа Преміум Груп» задоволено повністю; визнано протиправним та скасований наказ ГУ ДФС у м. Києві №986 від 24.01.2019 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Альфа Преміум Груп».

Разом із цим, судом встановлено, що за результатами перевірки ГУ ДФС у м. Києві було складено акт документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Альфа Преміум Груп» від 18.03.2019 №190/26-15-14-02-02/35961770.

Відповідно до висновків акту, перевіркою встановлені порушення позивачем податкового законодавства, зокрема:

1) в порушення п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, п. 140.2 ст. 140 Податкового кодексу України, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, п. 5, п. 6, п.7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, ст. 1, ст. 4, ст. 8, ст. 9, ст. 11 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV, перевіркою встановлено завищення податку на прибуток на суму 41538062 грн, в т.ч.: 2016 975474,00 грн, 2017 - 20867834,00 грн; за III кв. 24,00 грн;

2) порушення п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п.198.2 ст. 198, п.198.6, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, завищено податок на додану вартість на загальну суму 42865146 грн, в тому числі: лютий 2016 74135,00 грн, березень 2016 71885,00 грн, квітень 2016 61000,00 грн, травень 2016 -71157,00 грн, червень 2016 62496,00 грн, липень 2016 -76183,00 грн, серпень 2016 72847,00 грн, вересень 2016 69766,00 грн, жовтень 2016 -106203,00 грн, листопад 2016 104236,00 грн, грудень 2016 137828,00 грн, січень 2,00 грн, лютий 2017 241129,00 грн, березень 2,00 грн, квітень 2,00 грн, травень 2,00 грн, червень 2,00 грн, липень 2,00 грн, серпень 2,00 грн, вересень 2,00 грн, жовтень 2,00 грн, листопад 2,00 грн, грудень 2,00 грн, січень 2,00 грн, лютий 2,00 грн, березень 2,00 грн, квітень 2,00 грн, травень 2,00 грн, червень 2,00 грн, липень 2,00 грн, серпень 2,00 грн, вересень 2,00 грн;

3) п. 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 13.01.2015 № 4 та п. 51.1 ст. 51, пп. «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, щодо подання не в повному обсязі з недостовірними відомостями податково звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків 4 кв. 2015, 1, 2, 3 кв. 2016, 1, 3 кв. 2018 року;

4) п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та п. 1 розділу III Наказу Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435 "Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", щодо несвоєчасного подання звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за січень, червень 2015, січень 2018 років.

Підприємство звернулося із запереченнями від 02.05.2019 №2-ДФС на Акт перевірки (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 02.05.2019 №92474/10), проте 22.05.2019 отримало поштовим зв`язком лист ГУ ДФС у м. Києві від 13.05.2019 № 89425/10/26-15-14-02-02 "Про розгляд заперечень", за змістом якого висновки акта залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі акту перевірки та вказаних вище порушень 16.05.2019 ГУ ДФС у м. Києві винесені податкові повідомлення-рішення :

№2, яким донараховано податку на додану вартість у сумі 64078692,00 грн, у т.ч. за податковим зобов`язанням 41538062,00 грн; за штрафними санкціями 10384517,00 грн;

№ 2, яким донараховано податку на прибуток у сумі 51922579,00 грн, у т.ч. за податковим зобов`язанням 41538062,00 грн; за штрафними санкціями 10384517,00грн;

№ 2, яким до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 510,00 грн;

№ 2, яким за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних до позивача застосовані штрафні санкції з податку на додану вартість у сумі 144,50 грн.

Вказані вище податкові повідомлення-рішення були отримані ТОВ «Альфа Преміум Груп» 11.06.2019 безпосередньо у приміщенні ГУ ДФС у м. Києві.

Позивач не погодившись із винесеними ГУ ДФС у м. Києві податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх такими, що підлягають скасуванню, звернувся до Державної фіскальної служби України із відповідною скаргою.

Результати розгляду скарги були оформлені Рішенням №38655/6/99-99-11-04-01-25 від 12.08.2019, яким Державна фіскальна служба України скасувала податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 16.05.2019 № 2 у сумі 84,36 грн, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 16.05.2019 №№ 2, 2, 2, 2 залишила без змін, а скаргу задовольнила частково.

15.08.2019 на підставі Акту перевірки від 18.03.2019 №190/26-15-14-02-02/35961770 та рішення ДФС України про результати розгляду скарги №38655/6/99-99-11-04-01-25 від 12.08.2019 винесено податкове повідомлення-рішення №, яким за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних до позивача застосовані штрафні санкції з податку на додану вартість у сумі 60,14 грн. Вказане рішення направлено на адресу позивача поштою та вручено його уповноваженому представнику 19.08.2019, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

Вважаючи прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 14.1.36 статті 14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, надання послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків обов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За приписами підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 996-XIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до підпункту 14.1.164 пункту 14.1 статті 14 ПК України, план-графік документальних виїзних перевірок це перелік платників податків, що підлягають плановій перевірці контролюючими органами у відповідний період календарного року.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Верховний Суд у справі № 826/17123/18 також наголосив, що оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень платник податків може посилатись на порушення порядку проведення такої перевірки, яким судами, поряд із встановленими в ході перевірки порушеннями податкового та/або іншого законодавства, має бути надана правова оцінка.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, наказ Головного управління ДФС у м. Києві №986 від 24 січня 2019 року "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Альфа преміум груп" , рішенням суду у справі 640/1797/19, яке набрало законної сили 20 серпня 2020 року визнано протиправним та скасовано.

Зокрема, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2019 року у справі № 640/1797/19 було встановлено, що ГУ ДФС у м. Києві в силу положень ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено правомірність своїх дій по включенню ТОВ «Альфа Преміум Груп» до плануграфіку перевірок на 2019 рік, що свідчить про протиправність прийняття оскаржуваного наказу про призначення перевірки позивача. Крім того, відповідачем неналежно повідомлено позивача про факт проведення перевірки, оскільки оскаржуваним наказом від 24.01.2019 №986 було прийнято провести документальну планову виїзну перевірку товариства з 28 січня 2019 року, тобто через 4 дні після прийняття самого наказу. Таким чином, з огляду на зміст абз. 2 п. 77.4 ст. 77 ПК України, обов`язковою передумовою для проведення планової документальної перевірки є включення платника податків до плану-графіку перевірок відповідного кварталу, та отримання платником податку не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки наказу на її проведення - чого при прийнятті відповідачем оскаржуваного наказу №986 здійснено не було, що, в свою чергу, свідчить про порушення вимог п. 77.1, 77.4 ст. 77 ПК України та, як наслідок, протиправність оскаржуваного наказу.

Відповідно до положень ч. 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 вказала, що підставами для скасування рішень, прийнятих за наслідками перевірки, є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом та відповідає доктрині під умовною назвою «плоди отруйного дерева», сформульованій Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили.

Згідно з постановою Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18, невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом; податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення №2 від 16.05.2019, №2 від 16.05.2019, № 2 від 16.05.2019, № 2 від 15.08.2019 є неправомірними, адже вони прийняті та вчинені на підставі недійсного розпорядчого акта, що скасований судовим рішенням у справі № 640/1797/19.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Усупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин і не довів правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 195, 243, 250, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 17.12.2025

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан