Справа № 160/29738/24
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/29738/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2025, (суддя суду першої інстанції Луніна О.С.), прийняте в порядку спрощеного провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/29738/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

07.11.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області за формою Ф від 28.04.2021 року №-0462;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області за формою Ф від 30.06.2022 року №0-0462;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області за формою Ф від 07.04.2023 року №-0463.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно нараховано позивачу оренду плату за землю, адже, у 2016 році позивач відчужив об`єкт нерухомого майна на користь іншої особи, відповідно, до цієї особи, в силу приписів статті 120 Земельного кодексу України перейшло право користування земельною ділянкою, на якій знаходився об`єкт нерухомого майна. Відповідно, на думку позивача, в неї відсутній обов`язок щодо сплати орендної плати за землю починаючи з дати відчуження нерухомості.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 14.01.2025 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області за формою Ф від 28.04.2021 року №-0462. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області за формою Ф від 30.06.2022 року №0-0462. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області за формою Ф від 07.04.2023 року №-0463.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що станом на час винесення оскаржуваних ППР договір оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та Дніпровською міською радою був чинним. Відтак позивачу обґрунтовано донараховані грошові зобов`язання з орендної плати за землю за 2021 2023 роки.

Позивачем до суду наданий відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку в Соборному відділі податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок Головного управління ДПС у Дніпропетровській області як платник орендної плати за землю за земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням даних ІС Податковий блок, на підставі пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України від 02.12.2010 2755-УІ, ГУ ДПС у Дніпропетровській області в автоматичному режимі сформовані податкові повідомлення-рішення про визначення податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб:

- від 28.04.2021 року №-0462 у розмірі 150668,38 грн. за 2021 рік;

- від 30.06.2022 року № 0-0462 у розмірі 165757,22 грн. за 2022 рік.;

- від 07.04.2023 №-0463 у розмірі 173539,88 грн. за 2023 рік.

На підставі рішення Дніпровської міської ради від 30.10.2013 №157/42 року між ОСОБА_1 та Дніпропетровською міською радою укладено договір від 27.05.2014 оренди земельної ділянки (зареєстровано в реєстрі за № 1627), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і зареєстрована за кадастровим номером №:02:388:0005, загальною площею 0,2701 га, площа частки за яку справляється оренда плата становить 26,24% або 0,0709 га. Договір укладено на десять років (п.8 Договору).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, строк дії права оренди земельної ділянки за Договором оренди землі від 27.05.2014, серія та номер 1627 - 27.05.2024, з правом пролонгації.

Разом з тим, на підставі договору дарування, посвідченого 20.07.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за реєстровим №724, позивач здійснила відчуження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , на користь гр. ОСОБА_2 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нежиле приміщення, у підвалі та на першому поверсі №4,5 - магазин продовольчих і непродовольчих товарів; на другому поверсі №6 складається з: магазин продовольчих і непродовольчих товарів - приміщення №4 поз.1-25, V площею 406,3 кв.м, у підвалі, ганок з піддашком і пандусом літ. а5, входи у підвал з навісами літ. а6, а7, приямки літ. а8, а9, а10; приміщення №5 поз.1-9,11, загальною площею 473,6 кв.м., на першому поверсі; приміщення №6 поз. 8-16, III, загальною площею 225,7 кв.м на другому поверсі у будівлі літ. А-3 за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 20.07.2016 року не є власністю ОСОБА_1 .

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а справляння плати за землю - Податковим кодексом України.

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно пп.269.1.2 п.269.1 ст.269 ПК України платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди (пп. 270.1.2 п.270.1 ст.270 ПК України).

Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які користуються земельними ділянками державної та комунальної власності: на праві постійного користування; на умовах оренди (пп. 14.1.73 п. 14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до п.288.1 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

За правилами п.288.7 ст.288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до п.286.1 ст.286 ПК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин, підставою для нарахування земельного податку є, зокрема, дані державного земельного кадастру; дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Згідно з пп. 287.6., 287.7. ст. 287 Податкового кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

У разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин)

За ст. 7 Закону України Про оренду землі від 06.10.1998 року №161-XIV (далі Закон №161-XIV) у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта на праві оренди, до набувача такого об`єкта одночасно переходить право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) зазначеного об`єкта, розміщеного на земельній ділянці, крім випадків, визначених частиною четвертою цією статті, а також з урахуванням вимог частини шістнадцятої статті 120 Земельного кодексу України. Волевиявлення орендодавця, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди із зазначенням нового орендаря земельної ділянки не вимагаються.

Згідно статті 13 Закону №161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (стаття 120 Земельного кодексу України).

Згідно зі ст. 31 Закону №161-XIV договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці іншою особою.

Окрім цього, частиною першою статті 377 Цивільного кодексу України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Застосовуючи вищевикладені нормативні положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13.04.2023 року у справі №160/9422/20.

Підставою для нарахування земельного податку є, зокрема, дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою.

Визначення платнику податкового зобов`язання з орендної плати за землю після передачі ним права власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований на такій земельній ділянці, є протиправним.

З моменту державної реєстрації переходу права власності на будівлю, до набувача такого будівлі одночасно перейшло право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт.

У разі набуття права власності на нерухоме майно, що розміщене на земельній ділянці, та не оформлення права користування на таку земельну ділянку обов`язок зі сплати земельного податку виникає з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що розміщене на цій землі, адже якщо особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на земельній ділянці, то до неї як набувача переходить право користування земельною ділянкою. Водночас землекористувач має сплачувати плату за землю за фактичний період використання землі у поточному році.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.09.2021 у справі № 808/2684/15.

При цьому, у разі відчуження особою об`єкта, який перебував на відповідній земельній ділянці, до нового власника нерухомості переходить встановлений законодавством обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку (орендної плати), на якій розташоване набуте ним майно.

При цьому, обов`язок сплати земельного податку не ставиться в залежність від факту реєстрації права власності чи користування земельною ділянкою під належними йому на праві власності нежитловими приміщеннями, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України, та виникає у фізичної особи з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Суд з цього приводу звертає увагу, що статтею 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року №1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей (до 02 листопада 2016 року - записів) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина 2 статті 3 цього Закону).

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у зв`язку з відчуженням позивачем нерухомого майна, розташованого на орендованій ним земельній ділянці, позивач в 2021-2023 роках (період, за який контролюючим органом визначено суму грошового зобов`язання з орендної плати за землю) вже не був орендарем в розумінні Земельного кодексу України, Податкового кодексу України, оскільки фактично не користувався земельною ділянкою. У відносинах з приводу оренди земельної ділянки фактично має місце зміна сторони у зобов`язанні, у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно, що розміщене на цій земельній ділянці.

Таким чином, той факт, що станом на час винесення податкових повідомлень рішень був чинний договір оренди земельної ділянки, укладений між позивачем та Дніпровською міською радою, не має значення для спірних відносин.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 в адміністративній справі № 160/29738/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Н.І. Малиш

суддя А.В. Шлай