Справа № 280/10830/24
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 280/10830/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.01.2025 в адміністративній справі №280/10830/24 (суддя Татаринов Д.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області , в якому позивач (з урахуванням уточнень) просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04 жовтня 2024 року №57 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до її страхового стажу періоди догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2004 року, з 27 жовтня 2006 року по 30 листопада 2006 року, з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року і призначити їй пенсію по інвалідності з 03 серпня 2023 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.01.2025 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04 жовтня 2024 року №57 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до її страхового стажу період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву позивача від 27 вересня 2024 року щодо призначення пенсії по інвалідності з урахуванням уже зарахованого страхового стажу за рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04 жовтня 2024 року №57.

В задоволенні решти позовних відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини по справі, колегія суддів, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, якій встановлена інвалідність ІІІ групи.

Первинно інвалідність ІІІ групи позивачу встановлена 03 серпня 2023 року, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №167107.

27 вересня 2024 року позивач звернулась до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії по інвалідності згідно пункту 1 статті 32 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яка з урахуванням принцип екстериторіальності передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04 жовтня 2024 року № 57 позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

За вказаним рішенням вік заявника становить 42 роки 7 місяців 4 дні.

Необхідний страховий стаж відповідно до статті 32 від Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 9 років, в той час як страховий стаж позивача становить 8 років.

Окрім того, вказаним рішенням позивача повідомлено про те, що до її страхового стажу не зараховано період догляду за дитиною до 3-х років з 14 грудня 2006 року по 27 жовтня 2009 року згідно довідки № 01-12/1133 від 04 вересня 2024 року, оскільки відсутня сплата внесків. Період зараховано частково відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Також, із розрахунку стажу, проведеного за результатами розгляду заяви про призначення пенсії по інвалідності від 27 вересня 2024 року, позивачу стало відомо про не зарахування до її страхового стажу періоди догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2004 року, з 27 жовтня 2006 року по 30 листопада 2006 року, з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Позивач не погоджуючись із рішення відповідача про відмову у призначені пенсії по інвалідності, а також не зарахуванні до її страхового стажу під час призначення пенсії по інвалідності вищезазначених періодів догляду за дитиною, звернулась до суду з даним позовом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 46 років до досягнення особою 48 років включно - 11 років.

Особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначені Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637).

Так, відповідно до п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Як бчачається з матеріаів справи, на дату звернення із заявою про призначення пенсії по інвалідності позивачу виповнилось повних 42 роки, а тому для призначення їй пенсії по інвалідності необхідно підтвердити наявність страхового стажу мінімальною тривалістю 9 років.

Пенсійний орган у рішенні від 04 жовтня 2024 року обчислив страховий стаж позивача та визначив, що такий становить 8 років.

Спірним у цій справі є не зарахування відповідачем до документально підтвердженого страхового стажу позивача періодів догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2004 року, з 27 жовтня 2006 року по 30 листопада 2006 року, з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Відповідно до пункту 8 статті 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини.

У матеріалах справи наявна довідка з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про відсутність індивідуальних відомостей про особу щодо позивача у період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

При цьому суд першої інстанції правомірно врахував , що з урахуванням інформації, що міститься у довідці Василівського УСЗН від 04 вересня 2024 року № 01-02/1133 та у довідці з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 , наданої третьою особою до суду разом із поясненнями, у період з 14 грудня 2006 року по 27 жовтня 2009 року страхувальником у відношення позивача виступав Василівський УСЗН, оскільки саме він виплачував позивачу у вказаний період державну допомогу по догляду за дитиною до 3- х років.

Таким чином, суд першої інстції правомірно дійшов висновку про наявність підстав для зарахування до страхового стажу періоду по догляду за дитиною до 3-х річного віку з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.01.2025 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова