Справа № 160/11119/25
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/11119/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 року (головуючий суддя Савченко А.В.)

в адміністративній справі №160/11119/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 17.04.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зарахуванні до страхового стажу періодів її роботи з 28.08.2004 по 29.08.2004; з 13.09.2004 по 26.07.2005; з 01.08.2005 по 13.07.2006; з 24.07.2006 по 16.09.2007; з 20.09.2007 по 30.09.2010; з 01.10.2010 по 30.11.2010; з 01.12.2010 по 31.12.2024 у Комунальному некомерційному міської підприємстві «Криворізька інфекційна лікарня № 1» Криворізької ради в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.01.2025, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 28.08.2004 по 29.08.2004; з 13.09.2004 по 26.07.2005; з 01.08.2005 по 13.07.2006; з 24.07.2006 по 16.09.2007; з 20.09.2007 по 30.09.2010; з 01.10.2010 по 30.11.2010; з 01.12.2010 по 31.12.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві «Криворізька інфекційна лікарня № 1» Криворізької міської ради в подвійному розмірі згідно зі статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням уже проведених за вказаний період пенсійних виплат.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач не зарахував певні періоди роботи в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідач протиправно зазначив, що після набрання чинності з 01.01.2004 року Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі, у подвійному розмірі обчислюються періоди роботи в зазначених відділеннях тільки для визначення права на пенсію на пільгових умовах. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періодів її роботи з 28.08.2004 по 29.08.2004; з 13.09.2004 по 26.07.2005; з 01.08.2005 по 13.07.2006; з 24.07.2006 по 16.09.2007; з 20.09.2007 по 30.09.2010; з 01.10.2010 по 30.11.2010; з 01.12.2010 по 31.12.2024 у Комунальному некомерційному міської підприємстві «Криворізька інфекційна лікарня №1» Криворізької ради в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 26.01.2025 зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 28.08.2004 по 29.08.2004; з 13.09.2004 по 26.07.2005; з 01.08.2005 по 13.07.2006; з 24.07.2006 по 16.09.2007; з 20.09.2007 по 30.09.2010; з 01.10.2010 по 30.11.2010; з 01.12.2010 по 31.12.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві «Криворізька інфекційна лікарня № 1» Криворізької міської ради в подвійному розмірі згідно зі статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням виплачених сум.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що посада на якій працює позивач дає їй право на зарахування спірного періоду трудового стажу у пільговому обчисленні, що передбаченого ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зазначив, що зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не пов`язано із набранням чинності Закону №1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01 січня 2004 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказує, що позивач не отримує пенсію за вислугу років як працівник сфери охорони здоров`я (позивачу призначено пенсію за віком за Законом № 1058-VI), а тому, не підлягає застосуванню положення статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при здійсненні розрахунку стажу та обчисленні періоду роботи після 01.01.2004 в подвійному розмірі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 25.03.2025 року за вих. №14147-7525/П-01/8-0400/25, відповідач зазначив, що статтею 60 Закону №1788-XII передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Тобто, робота у закладах охорони здоров`я, перелічених у статті 60 Закон N 1788-ХII, до 01.01.2004 зараховується як до пільгового, так і до страхового стажу у подвійному розмірі, а період роботи в такому закладі після 01.01.2004 у подвійному розмірі обчислюється тільки щодо визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Криворізька інфекційна лікарня №1» Криворізької міської ради, ОСОБА_2 працювала в комунальному некомерційному підприємстві «Криворізька інфекційна лікарня №1» Криворізької міської ради на посаді: з 01.01.1989 лікарем інтерном; з 01.08.1990р. лікарем інфекціоністом; з 21.08.2006р. завідуючою відділенням №7; з 13.11.2007р. лікарем інфікціоністом; з 01.03.2016р. завідуючою відділенням №4; з 01.06.2023 лікар інфекціоніст дитячий приймального відділення де працює по теперішній час. Як зазначено у вказаній довідці вищезазначений стаж роботи зараховується у подвійному розмірі згідно Закону України до ст.60 «Про пенсійне забезпечення» №1110-ІУ від 10.07.2003р.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Як зазначено у частині 4 статті 24 Закону №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 60 Закону 1788-XII передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 (Постанова №909).

Згідно абз.2 Постанови №909 лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) лікарняних закладів, лікувально-профілактичних закладів особливого типу, лікувально-трудових профілакторіїв, амбулаторно-поліклінічних закладів, закладів швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладів переливання крові, закладів охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладів, санітарно-епідеміологічних закладів, діагностичних центрів мають право на пенсію за вислугу років при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.

Розділом 2 Постанови №909 встановлено, що до закладів охорони здоров`я відносяться: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.

Згідно примітки 2 Постанови №909, робота за спеціальністю в закладах, установах на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої належності закладів і установ.

В свою чергу, Переліком не передбачена необхідність підтвердження роботи в структурному лікувальному закладі для визначення чи підтвердження спеціального стажу.

Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного Фонду України від 29.12.2005 року №625/15-05/039-6 №10.01.09/2606 №16918/02-20 заклади охорони здоров`я:

протитуберкульозні кабінети, психіатричні кабінети, кабінети інфекційних захворювань, психоневрологічні відділення, психіатричні бригади швидкої допомоги відносяться до таких, час роботи в яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Водночас, листи міністерств та відомств не є нормами права та мають рекомендаційний характер, тому суд не може ґрунтувати свої висновки на таких листах.

Суд апеляційної інстанції досліджує норми права, які покладаються в основу рішень суду.

Так, статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5.11.1991 року №1788-XII визначені пільги по обчисленню стажу за роботу в деяких медичних закладах.

Зокрема, стаття 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII (в редакції Закону №1110-IV від 10.07.2003; із змінами, внесеними згідно із Законом № 2205-VIII від 14.11.2017) має такий зміст:

«Робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі».

Отже, за правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Згідно довідки №1 від 02.01.2025 Комунального некомерційного підприємства «Криворізька інфекційна лікарня №1» Криворізької міської ради, ОСОБА_2 працювала в комунальному некомерційному підприємстві «Криворізька інфекційна лікарня №1» Криворізької міської ради на посаді (а.с. 13):

з 01.01.1989 лікарем інтерном;

з 01.08.1990р. лікарем інфекціоністом;

з 21.08.2006р. завідуючою відділенням №7;

з 13.11.2007р. лікарем інфікціоністом;

з 01.03.2016р. завідуючою відділенням №4;

з 01.06.2023 лікар інфекціоніст дитячий приймального відділення, де працює по теперішній час.

У вказаній довідці зазначено, що вказаний стаж роботи зараховується у подвійному розмірі згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз вищезазначених норм права та обставин справи дає підстави для висновку, що посада на якій працює позивач дає їй право на зарахування спірного періоду роботи до трудового стажу у пільговому обчисленні, що передбаченого ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 27.02.2020 року у справі №462/1713/17, від 11.12.2018 року у справі №310/385/17(2-а/310/47/17), від 23.01.2019 року у справі №485/103/17, від 20.04.2022 року у справі №214/3705/17, від 27.04.2023 року у справі №160/14078/22 та від 04.12.2019 року у справі №689/872/17, у яких Суд залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими зобов`язано відповідачів зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи позивачів в інфекційних закладах після 01.01.2004 року, тобто після дати набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо доводів відповідачів про те, що зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", стосується наявного стажу роботи до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності Законом №1058-IV, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

За змістом п.2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з п.3 ст. 40 Закону №1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провадиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Прикінцевими положеннями Закону №1058-IV визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками №1 і №2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Вимогами п.4 ст. 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Редакція ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час та підлягає застосуванню.

При цьому, стаття 24 Закону №1058-IV не скасовує ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію.

Водночас, нормами ст. 16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на за вислугою років.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не пов`язано із набранням чинності Закону №1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01 січня 2004 року.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 року у справі №689/872/17.

З аналізу вказаних норм та обставин справи вбачається, що робота позивачки з 28.08.2004 по 29.08.2004; з 13.09.2004 по 26.07.2005; з 01.08.2005 по 13.07.2006; з 24.07.2006 по 16.09.2007; з 20.09.2007 по 30.09.2010; з 01.10.2010 по 30.11.2010; з 01.12.2010 по 31.12.2024 в КНП «Криворізька інфекційна лікарня №1» Криворізької міської ради дає їй право на призначення пенсії із зарахуванням стажу роботи у подвійному розмірі.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 28.11.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко