Справа № 440/10808/25
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 р. № 440/10808/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61002, м. Харків, вул.Ярослава Мудрого, 26, ) про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 04.08.2025 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просив скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосік І.О. від 01.08.2025 про закінчення виконавчого провадження №78617551.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 матеріали позову ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови передано до Харківського окружного адміністративного суду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 по справі № 440/10808/25 - залишено без змін.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з урахуванням вимог ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №520/35697/24, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року, було частково задоволено позов ОСОБА_1 до Харківського окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправними дії Харківського окружного адміністративного суду стосовно неналежного розгляду запиту позивача на інформацію від 24 грудня 2024 року. Зобов`язано Харківський окружний адміністративний суд надати інформацію на його запит від 24 грудня 2024 року, щодо строків надсилання виконавчих документів за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року у справі №520/8399/24 та за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року по справі №520/19198/24 засобами поштового зв`язку рекомендованим відправленням із супровідним листом йому, як стягувачу. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосік І.О. 15.07.2025 року відкрите виконавче провадження № 78617551 за виконавчим листом Полтавського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 року.

15.07.2025 відповідачем прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

01.08.2025 державним виконавцем відповідно до п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 78617551, у зв`язку із виконанням рішення суду в повному обсязі.

В адміністративному позові позивач посилається на те, що відповідачем у оскаржуваній постанові не наведено, яким чином виконавець дійшов висновку про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, відповідач не звернув уваги на зміст виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду від 01.07.2025, у якому зазначено про зобов?язання Харківський окружний адміністративний суд надати інформацію на запит позивача від 24 грудня 2024 року щодо строків надсилання виконавчих документів за рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/8399/24 та за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року по справі №520/19198/24 засобами поштового зв`язку рекомендованим відправленням із супровідним листом позивачу, як стягувачу.

Натомість, листом голови Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 № 03-16/21882/25 позивачу повідомлено, що суд позбавлений можливості направити мені виконавчі листи засобами поштового зв`язку, тобто фактично відмовлено у виконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №520/35697/24.

Не погодившись із постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосік І.О. від 01.08.2025 про закінчення виконавчого провадження №78617551, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 1 цього Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Нормами статті 5 Закону передбачено, що Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Отже, Конституцією України проголошено принцип обов`язковості судового рішення, що є однією із складових принципу правової визначеності.

Європейського суду з прав людини у своїх рішення також неодноразово наголошував, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 р.).

Відповідно до частин 2, 4 статті 372 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Суд зазначає, що одними з основних засад виконавчого провадження, визначеними Законом, є обов`язковість виконання рішень та розумність строків виконавчого провадження (частина 1 статті 2 Закону).

Норми статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 1402-VIII 02.06.2016 також регламентують обов`язковість судових рішень.

Так, зокрема, в частині 2 статті 13 зазначеного законодавчого акта визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з частиною 4 статті 18 Закону вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частиною 4 статті 19 цього Закону передбачає обов`язок сторін виконавчого провадження невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, будь-яке рішення суду, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню, яке повинно бути забезпечене органами Державної виконавчої служби України.

Нормами пункту 9 частини 1 статті 39 Закону встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Верховний Суд у постановах від 21 серпня 2024 року у справі № 240/27324/23, від 18 вересня 2024 року в справах № 240/26091/23 і № 240/28481/23, від 16 січня 2025 року у справі № 580/1226/24 сформулював правову позицію щодо застосування пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавче провадження з підстав, визначених у пункті 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII закінчується у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. При цьому про закінчення виконавчого провадження з указаних підстав приймається мотивована постанова, яка має містити обставини, що свідчать про фактичне виконання судового рішення та засоби їхнього встановлення.

Державний виконавець, закінчуючи виконавче провадження із зазначених підстав, зобов`язаний пересвідчитися, що відповідне зобов`язання виконано у чіткій відповідності з резолютивною частиною рішення суду та мотивами, якими керувався суд, постановляючи таке рішення.

Джерелом відомостей про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом можуть бути будь-які докази, що містять відповідну інформацію, вид і форма яких залежить від суті та змісту покладеного на боржника зобов`язання.

При цьому про закінчення виконавчого провадження з цієї підстави приймається вмотивована постанова, яка має містити виклад встановлених виконавцем обставини, що свідчать про фактичне виконання судового рішення, а також засоби їхнього встановлення.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено обов`язок державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №520/35697/24, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року, було частково задоволено позов ОСОБА_1 до Харківського окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправними дії Харківського окружного адміністративного суду стосовно неналежного розгляду запиту позивача на інформацію від 24 грудня 2024 року. Зобов`язано Харківський окружний адміністративний суд надати інформацію на його запит від 24 грудня 2024 року, щодо строків надсилання виконавчих документів за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року у справі №520/8399/24 та за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року по справі №520/19198/24 засобами поштового зв`язку рекомендованим відправленням із супровідним листом йому, як стягувачу. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосік І.О. 15.07.2025 року відкрите виконавче провадження № 78617551 за виконавчим листом Полтавського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 року.

15.07.2025 відповідачем прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Листом від 16.07.2025 N 03-16/24238/25 Харківський окружний адміністративний суд повідомив Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 по справі № 520/35697/24 за позовом ОСОБА_1 до Харківського окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 по даній справі виконано добровільно у строки та спосіб визначені чинним законодавством України.

На підтвердження добровільного виконання судових рішень Харківським окружним адміністративним судом надано відповідь, надіслану 25.06.2025 позивачу по справі ОСОБА_1 .

Так, листом від 25.06.2025 N 03-16/21882/25 на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 по справі № 520/35697/24 за позовом ОСОБА_1 до Харківського окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, та з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 по даній справі, розглянувши запит позивача на отримання публічної інформації від 23.12.2024, поданий до суду 24.12.2024 з посиланням на Закон України «Про доступ до публічної інформації», Харківський окружний адміністративний суд повідомив позивача, що Закон України Про доступ до публічної інформації визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес. Даний Закон також чітко визначив обов`язок усіх органів державної влади розглядати інформаційні запити. Суди не стали винятком, проте є певні особливості.

Так, суд є, у першу чергу, органом влади, який здійснює правосуддя і виступає суб`єктом процесуальних правовідносин. Разом з тим, він є також установою, яка здійснює владні управлінські функції, як то ведення судової статистики, вирішення кадрових питань, здійснення діловодства, забезпечення роботи автоматизованої системи документообігу в суді. узагальнення судової практики та ін. Відповідно, доступ до інформації, створеної при виконанні кожної з цих функцій, буде регулюватись по-різному. Поряд з цим, інформація, створена під час судового провадження, в якому особа є учасником справи, не є публічною інформацією, визначеною Законом України Про доступ до публічної інформації. Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) регламентує спеціальний порядок доступу учасників судових процесів до інформації, створеної під час судового провадження. Доступ до інформації учасників справи та осіб, стосовно яких суд вирішив питання про їхні права чи обов`язки, забезпечується в порядку, встановленому цим Кодексом. Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом ДСА України від 20.08.2019 № 814 (із змінами) (далі - Інструкція з діловодства) встановлено, що оформлення і видача виконавчих документів здійснюється судом, який ухвалив відповідне рішення. Виконавчі документи в адміністративних справах виготовляються відповідальними працівниками суду за окремими письмовими заявами учасників справ в порядку черговості опрацювання таких заяв відповідно до КАС України та Інструкції з діловодства. Аналізуючи зміст пункту 2 розділу XIX Інструкції з діловодства вбачається, що до поняття "виконавчі документи" входять - виконавчий лист, наказ, судовий наказ, постанова, ухвала. При цьому, відповідно до пункту 13 розділу XI Інструкції з діловодства, особа, яка одержала копію судового рішення, іншого документа, повинна розписатись в її отриманні, у зв`язку з чим видача таких документів після їх підписання здійснюється саме в приміщенні суду, оскільки чинним законодавством України не передбачено направлення таких документів заявникам на їх адреси.

Виходячи із зазначеного вище, судом повідомлено, що виконавчі листи по справам № 520/8399/24 та № 520/19198/24 були виготовлені судом в паперовій формі, про що позивача вже було проінформовано листом від 23.12.2024 (вих.№ 05-24/55955/2024). Крім того чинним законодавством України також не передбачено і не встановлено строків надсилання виконавчих документів, по питанню, яке позивач поставив в своєму запиті від 23.12.2024 щодо строків надсилання виконавчих документів за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 у справі № 520/8399/24 та за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2024 по справі № 520/19198/24 засобами поштового зв`язку рекомендованим відправленням із супровідним листом, як стягувачу.

Окремо, щодо можливості направлення виконавчих документів на адресу позивача засобами поштового зв`язку, зазначено, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, останні, реалізуючи волевиявлення народу у своїй діяльності мають чітко спрямовані межі - вони мають діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не допускаючи свавільного їх тлумачення. Відповідно до положення частини першої статті 64 Конституції України "конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України". Це означає, що будь-яка дія, яку вчиняє державний орган, повинна мати чітке обґрунтування в законодавстві, і орган повинен діяти відповідно до встановлених законом процедур. Зазначено, що чинним КАС України не передбачено такої процедури, як направлення виконавчого документу стягувачу засобами поштового зв`язку, оскільки це призведе, перш за все до помилки видачі виконавчого документу. При цьому однією з вимог виконавчого документу, в силу пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження є зазначення в ньому дати видачі документу. Вказаний реквізит є чітко визначений та не потребує додаткового тлумачення. Це означає, що означений реквізит повинен чітко співпасти з дійсною подією означеного, тобто виконавчий документ "видається" стягувачу, а не направляється. Таким чином, у разі направлення виконавчого документу поштою, відповідний обов`язковий реквізит виконавчого документу залишиться незазначеним, що в свою чергу, призведе до подальшого вчинення державним виконавцем, при пред`явленні такого виконавчого документу до примусового виконання дій, які регламентовані пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону України Про виконавче провадження", а саме повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки такий виконавчий документ не буде відповідати вимогам, передбаченим статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження". Зазначене призведе у свою чергу, до додаткового обтяження стягувача обов`язком зі звернення до суду з заявою в порядку ст. 374 КАС України з заявою про виправлення помилки у виконавчому листі, допущеної при його видачі. В свою чергу, суд буде позбавлений можливості виправити таку помилку за відсутності доказів підтвердження дійсних обставин факту видачі виконавчого документу. Таким чином, суд повідомив про відсутність можливості направити виконавчі листи засобами поетового зв`язку, оскільки такі дії є спонуканням суду до вчинення дій, які не передбачені процедурами. визначеними Законом та призведуть. перш за все, до порушення прав позивача, оскільки унеможливлять факт примусового виконання рішення, яке є завершальною стадією судового провадження. А зазначене, у такому разі, не відповідатиме принципу "належного урядування", котрий передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. Отже, з огляду на викладене вище, звернуто увагу, що суд здійснює свою діяльність з дотриманням умов відсутності загрози життю та здоров`ю учасникам судового процесу, суддям та працівникам суду з урахуванням вимог воєнного часу та повідомлено, що отримати виконавчі листи в паперовому вигляді позивач може з понеділка по четвер з 09:00 год. до 17:00 год., а у п`ятницю з 09:00 год. до 15:45 год., обідня перерва з 13:00 год. по 13:45 год. в приміщенні суду за адресою: м Харків, майдан Свободи, 6, за умови відсутності загрози життю та здоров`ю відвідувачам та працівникам суду.

01.08.2025 державним виконавцем відповідно до п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 78617551, у зв`язку із виконанням рішення суду в повному обсязі.

Таким чином, Харківським окружним адміністративним судом державному виконавцю надано копію відповіді від 25.06.2025 (вих. № 03-16/21882/25), наданої позивачу на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 по справі № 520/35697/24.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 року набрало законної сили 18.06.2025 за наслідками прийняття Другим апеляційним адміністративним судом відповідної постанови.

Згідно частини першої статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" відповідь на інформаційний запит має бути надано не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Харківським окружним адміністративним судом на виконання вимог рішення суду у справі № 520/35697/24 надано відповідь заявнику листом від 25.06.2025 року, тобто в строк визначений законодавством.

Суд критично оцінює твердження позивача, що відповідач не звернув уваги на зміст виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 року, у якому зазначено про зобов?язання Харківський окружний адміністративний суд надати інформацію на запит від 24 грудня 2024 року щодо строків надсилання виконавчих документів за рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/8399/24 та за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року по справі №520/19198/24 засобами поштового зв`язку рекомендованим відправленням із супровідним листом позивачу, як стягувачу.

Суд звертає увагу на те, що предметом спору у справі № 520/35697/24 була протиправна бездіяльність відповідача щодо відмови в задоволені запиту на інформацію на підставі Закону України "Про доступ до публічної інформації" та зобов`язання відповідача надати інформацію на запит, а не зобов`язання відповідача видати (направити, вручити) позивачу виконавчі листі по іншій справі.

Суд зазначає, що у справі № 520/35697/24, в якій був предмет спору - розгляд запиту на інформацію, суд не зобов`язував відповідача вчинити дії щодо самої видачі виконавчого листа, а лише зобов`язував розглянути відповідний запит про інформацію та надати відповідну відповідь.

Також, суд наголошує, що рішенням від 04.03.2025 по справі № 520/35697/24 зобов`язано Харківський окружний адміністративний суд надати інформацію на запит позивача від 24 грудня 2024 року, щодо строків надсилання виконавчих документів за Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року у справі №520/8399/24 та за Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року по справі №520/19198/24 засобами поштового зв`язку рекомендованим відправленням із супровідним листом йому, як стягувачу.

Інших зобов`язань до відповідача рішення суду від 04.03.2025 по справі № 520/35697/24 не містить.

Таким чином, Харківським окружним адміністративним судом виконано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 по справі № 520/35697/24 в межах зобов`язання надати інформацію на запит позивача від 24 грудня 2024 року, щодо строків надсилання виконавчих документів за Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року у справі №520/8399/24 та за Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року по справі №520/19198/24.

Водночас, сама по собі незгода позивача із змістом відповіді відповідача на публічний запит не є свідченням невиконання відповідачем рішення суду, яким його зобов`язано надати інформацію на запит та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження № 78617551.

Суд зауважує, що незгода позивача зі змістом відповіді на запит сама по собі не свідчить про невиконання судового рішення, оскільки судове рішення про надання відповіді зобов`язує надати відповідь у встановлений строк, а не гарантує згоду з її змістом. Невиконанням буде вважатися повна відсутність відповіді або її несвоєчасне надання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосік І.О. від 01.08.2025 про закінчення виконавчого провадження №78617551.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61002, м. Харків, вул.Ярослава Мудрого, 26, ) про скасування постанови відмовити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 16 грудня 2025 року.

Суддя Н.А. Полях