Справа № 320/47259/23
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на особливості розгляду даної категорії справ та вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Закон №2262).

Відповідач відповідно до постанову Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 з урахуванням правових висновків Верховного Суду у справі від 02.08.2022 року №440/6017/21 виготовив довідку від 03.03.2023 року №2/3/1/1432.

Позивач, не погодившись із зазначеними складовими в оновленій довідці, звернувся до відповідача із заявою, у якій просив внести до неї зміни

Відповідач листом від 13.04.2023 року №2/3/1/2615 відмовив у задоволенні вимог позивача щодо внесення змін в оновлену довідку та зазначив, що відсутні підстави для внесення змін у довідку про розмір грошового забезпечення.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, а свої права - порушеними, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, приписами Постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (п. 2 постанови). Відповідно до п. 5 зазначеної постанови надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання:

1)установлювати:

посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами, згідно з додатками 1-11 за аналогічними посадами; посадові оклади заступникам керівників структурних підрозділів, посади яких не передбачені цією постановою, на 1-5 відсотків нижче від посадового окладу відповідного керівника;

надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою:

2) здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Відповідно до п.1 та п.2 Розділу VI Наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків.

Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік надбавка за особливості проходження служби окремим категоріям військовослужбовців збільшується на відповідний коефіцієнт згідно з Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків (додаток), або може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України у фіксованому розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.

Оскільки Кабінет Міністрів України у вказаній вище постанові делегував право визначати розміри посадових окладів, надбавок за особливості проходження служби військовослужбовцям та здійснювати преміювання військовослужбовців, зокрема Міністру оборони України, то наказ останнього є підставою для проведення перерахунку пенсій відповідним категоріям військовослужбовців у зв`язку з тим, що змінює розмір одної зі складових грошового забезпечення цих осіб.

Позивачем до матеріалів справи надано копію телеграми Міністра оборони України від 27 січня 2021 №248/612 відповідно до якої до всіх військових частин було направлено рішення Міністра оборони України, відповідно до якого військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту України було встановлено: з 01.01.2021 року надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років (раніше 10%) встановлені премії в залежності від тарифного розряду в мінімальному розмірі від 35% посадового окладу (у розмірах визначених в додатку до наведеної телеграми) на 2021 рік.

Таким чином, під час складання довідки відносно позивача станом на 01.01.2021 рік до складу грошового забезпечення підлягає включенню вид грошового забезпечення як надбавка за особливі умови проходження служби 65%, а також премія 35%.

Таким чином, у відповідача не було правових підстав під час складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача станом на 01.01.2021 рік за посадою, яку він обіймав перед звільненням встановлювати йому розмір надбавки за особливості проходження служби менше ніж 65% від посадового окладу.

Відповідно до п. 5 постанови КМУ №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Відповідно до п.1,2 розділу XVI Наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Разом із тим, телеграмою Міністра оборони України від 27 січня 2021 року №248/612 до всіх військових частин було направлено рішення Міністра оборони України, відповідно до якого військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту України було встановлено з 01.01.2021 року премії в залежності від тарифного розряду в мінімальному розмірі від 35% посадового окладу (у розмірах визначених в додатку до наведеної телеграми) на 2021 рік.

Таким чином станом на 01.01.2021 рік розмір премії повинен бути визначений у розмірі не менше ніж 35%. У даному випадку, відповідачем розмір премії визначено у довідці в розмірі 10%, при цьому доказів правомірності відображення такого розміру відповідачем суду не надано, матеріалами справи не підтверджується. Посилання відповідача, що постановою КМУ №704 встановлено мінімальні розміри премії, колегія суддів зазначає, що відповідно до рішення Міністра оборони України від 27 січня 2021 року №248/612 до всіх військових частин було направлено рішення Міністра оборони України, відповідно до якого військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту України було встановлено з 01.01.2021 року премії у залежності від тарифного розряду в мінімальному розмірі від 35% посадового окладу, що підлягає обов`язковому застосуванню відповідачем.

Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією Другого апеляційного адміністративного суду, викладеному у постанові від 18.01.2023 року по справі №520/2434/22, предметом розгляду якої було встановлено неправомірність видання довідки відповідачем без врахуванням таких складових грошового забезпечення як надбавка за особливі умови проходження служби 65%, а також розмір премії 35%, встановлений відповідно до рішення Міністра оборони України на відповідний рік.

Отже під час складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенси позивача, станом на 01.01.2021 рік за посадою, яку він обіймав перед звільненням відповідачем безпідставно зазначено розмір премії 10%, замість мінімально визначеного 35% від посадового окладу.

Отже, довідка видана відповідачем станом на 01.01.2021 року, не відповідає формі, додатку 2 до Порядку № 45 оскільки фактично не містить відомостей про надбавку за особливості проходження служби, а розмір премії визначено необґрунтовано.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.