Справа № 340/3770/24
Суддя: О.В. КРАВЧУК
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/3770/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 )

до

відповідача 1 Військової частини НОМЕР_2 (адреса АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

відповідача 2 :Військової частини НОМЕР_4 (адреса: АДРЕСА_3 ; ЄДРПОУ НОМЕР_5

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» військовослужбовцю ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 адреса: АДРЕСА_4 Код ЄДРПОУ НОМЕР_3 - видати наказ яким перерахувати та виплатити позивачу 27.01.2023 по 07.02.2023, 11.04.2023 по 25.04.2023 року додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100000 гривень пропорційною в розрахунку на місяць. Військовослужбовцю ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_4 щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» військовослужбовцю ОСОБА_1 ;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 видати наказ, яким перерахувати та виплатити позивачу з 30.11.2023 по 12.01.2024, 15.03.2024 по 12.04.2024 додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100000 гривень пропорційною в розрахунку на місяць військовослужбовцю ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у періоди з 27 січня 2023 року по 07 лютого 2023 року, з 11 квітня 2023 року по 25 квітня 2023 року, з 30 листопада 2023 року по 12 січня 2024 року, з 15 березня 2024 року по 12 квітня 2024 року. Однак, військовою частиною йому не нараховано та не виплачено у додаткову грошову винагороду за період перебування на лікуванні внаслідок поранення, отриманого при захисті Батьківщини.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач -1 скерував до суду відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що оскільки ОСОБА_1 медичних довідок які підтверджують його перебування у відпустках за станом здоров`я та перебування на стаціонарному лікуванні до військової частини НОМЕР_2 наданими не були, до військової частини НОМЕР_2 належним чином завірені копії медичних довідок не надходили, до наказів про виплату відповідної винагороди включеним не був. Крім того зазначив, що питання про виплату додаткової винагороди буде вирішено після надання позивачем всіх необхідних документів.

Відповідач 2 своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 01.03.2022.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16.08.2023 №228, ОСОБА_1 вважається таким, що з 16.08.2023 справи та посаду здав та вибув до нового місця служби до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У подальшому позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 .

Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Первомайське Донецької обл. потрапив під артилерійський обстріл, внаслідок чого військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 отримав поранення. Поранення даного військовослужбовця настало при здійснені ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій області, пов`язане з захистом Батьківщини під час дії воєнного стану та пов`язане з виконанням обов`язків військової служби. Ознак алкогольного сп`яніння не було виявлено. Перебував в засобах індивідуального захисту

У зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в періоди з 27 січня 2023 року по 07 лютого 2023 року, з 11 квітня 2023 року по 25 квітня 2023 року, з 30 листопада 2023 року по 12 січня 2024 року, з 15 березня 2024 року по 12 квітня 2024 року.

Однак, позивач вказує, що всупереч вимогам закону, за вказані періоди додаткова грошова винагорода йому не нарахована та не виплачена.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Частина друга статті 19 Конституції України зобов?язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року

№ 2011-XII (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України встановлено Наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 (далі - Наказ № 260).

Пунктом 2 Наказу № 260 вказано, що включає в себе грошове забезпечення, зокрема винагороди.

Відповідно до п. 3 Наказу № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:

штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);

накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;

накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;

накази про присвоєння військових звань;

грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Пунктом 3 Наказу № 260 визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.

Згідно п. 8 Наказу № 260 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Пунктами 8 та 9 розділу XXXIV Наказу № 260 встановлено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Пунктом 10 розділу XXXIV. Наказу № 260 визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спіринх правовідносин) передбачено, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Абзацем 4 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається, що включенню до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень підлягають ті, які перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у зв?язку із отриманим пораненням в періоди: з 11 квітня 2023 року по 25 квітня 2023 року, з 30 листопада 2023 року по 12 січня 2024 року, з 15 березня 2024 року по 12 квітня 2024 року, що підтверджується виписками з медичної картки стаціонарного хворого №, № 4862, 8753/23, 2124/24. Довідками ВЛК від 25 квітня 2023 року, 18 липня 2023 року та 29 лютого 2024 року підтверджено, що травми та поранення, отримані позивачем, пов`язані із захистом Батьківщини; ступінь важкості травм та поранень - тяжкий.

За наведених обставин позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що відповідачами допущена протиправна бездіяльність щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, в розрахунку до 100 000 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за періоди лікування з 11 квітня 2023 року по 25 квітня 2023 року, з 30 листопада 2023 року по 12 січня 2024 року, з 15 березня 2024 року по 12 квітня 2024 року.

Щодо періоду лікування позивача у період з 27 січня 2023 року по 07 лютого 2023 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до виписки № 2282 позивач перебував на стаціонарному лікуванню із захворюванням «Виразкова хвороба шлунку».

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 581 від 18 липня 2023 року «Виразкова хвороба шлунку, фаза ремісії, ускладнене ШКК (27.01.2023) захворювання, ні, не пов`язане з проходженням військової служби.

Ця обставина виключає наявність підстав для задоволення позовних вимог у частині, що стосується нарахування та виплати позивачеві додаткової винагороди у період перебування на лікуванні з 27 січня 2023 року по 07 лютого 2023 року.

Отже, належним способом захисту для відновлення порушених прав позивач є зобов`язання відповідача-1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, в розрахунку до 100 000 грн на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні за періоди: 11.04.2023 25.04.2023, 30.11.2023 12.01.2024, 15.03.2024 12.04.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд не приймає посилання відповідача щодо неповідомлення позивачем його про наявність обставин для виплати додаткової винагороди у спірний період і ненаданням документів, оскільки обов?язок виплати додаткової винагороди покладений на відповідача безвідносно до того, чи вчиняв позивач активні дії стосовно повідомлення військової частини про перебування на лікуванні.

Згідно частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судові витрати щодо сплати судового збору, які підлягали б розподілу на підставі статті 139 КАС України, у справі відсутні. Докази понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу наразі суду не подані.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (адреса АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_4 (адреса: АДРЕСА_3 ; ЄДРПОУ НОМЕР_5 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні ді задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 11.04.2023 року по 25.04.2023 року додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100000 гривень пропорційною в розрахунку на місяць за період з 11.04.2023 по 25.04.2023.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» ОСОБА_1 за період з 30.11.2023 по 12.01.2024, 15.03.2024 по 12.04.2024.

Зобов`язати Військову частину нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100000 гривень пропорційною в розрахунку на місяць за період з 30.11.2023 по 12.01.2024, 15.03.2024 по 12.04.2024.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК