Справа № ЗД/460/24/25
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
17 грудня 2025 року м. Рівне №ЗД/460/24/25
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.В. Друзенко, розглянувши в письмвовому провадженні заяву про забезпечення майбутнього адміністративного позову
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доУправління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради
16 грудня 2025 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася в Рівненський окружний адміністративний суд із заявою про вжиття заходів забезпечення майбутнього позову до Управління державного архітектурного-будівельного контролю Рівненської міської ради про визнання протиправним та скасування Припису №19-ПП про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 27.10.2025.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського окружного адміністративного суду від 16.12.2025, заяві про забезпечення позову присвоєно єдиний унікальний номер ЗД/460/24/25 і визначено для її розгляду суддю Друзенко Н.В.
За правилами частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши у вказаний строк заяву про забезпечення майбутнього позову, та докази, подані на підтвердження такої необхідності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
В силу вимог частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що з метою захисту прав та інтересів позивача суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, прийняття якої належить до дискреційних повноважень суду та вирішення питання щодо їх вжиття залежить від наявності однієї з обставин, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, що встановлюється судом виходячи з конкретних доказів, поданих заявником.
Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Тобто, вжиття заходів забезпечення позову доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.
При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними і співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Відтак, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
З аналізу змісту поданої заяви про забезпечення майбутнього позову суд приходить до висновку про ненаведення заявником обґрунтованих та переконливих доводів й, відповідно, ненадання належних доказів, які б у своїй сукупності могли свідчити про те, що невжиття заходів, про які просить майбутня позивачка, може істотно ускладнити чи унеможливити:
1) виконання рішення суду, прийнятого за результатом розгляду відповідної адміністративної справи;
2) ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона має намір звернутися;
3) поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона має намір звернутися.
Окремо слід зауважити на тому, що у заяві про забезпечення майбутнього позову наголошено на тому, що заявлений захід є єдиним способом запобігти накладенню штрафу 151400 грн за невиконання вимог Припису, які на переконання ОСОБА_1 є фізично нездійсненними.
Наведеним доводиться, що обраний позивачкою спосіб забезпечення позову направлений на попередження настання у майбутньому певних подій, які можуть статися, а можуть і ні. Однак, застосування заходів забезпечення позову на майбутнє неприпустиме, так як не узгоджується з принципами адміністративного судочинства.
Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.
Що стосується ознак протиправності рішення майбутнього відповідача, то таких, очевидних, судом на даному етапі не встановлено.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що підстав для застосування заходів забезпечення майбутнього адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 з мотивів, які наведені у заяві про забезпечення позову, немає, у зв`язку з чим у задоволені відповідної заяви слід відмовити.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення майбутнього позову до Управління державного архітектурного-будівельного контролю Рівненської міської ради про визнання протиправним та скасування Припису №19-ПП про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 27.10.2025, -залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 17 грудня 2025 року.

Суддя Н.В. Друзенко