Справа № 560/7172/25
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7172/25
РІШЕННЯ

іменем України

17 грудня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом від 30.04.2025 в якому просить: "визнати протиправним та скасувати рішення державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», на яку покладено права та обов`язки ЦМСЕК МОЗ України, відповідно до наказу МОЗ України № 1809 від 26.10.2024 «Про покладення прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ», яким скасовано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІІ групу інвалідності, про що видано довідку про невизнання інвалідності.". Також просить стягнути на його користь судові витрати.

У позові пояснив, що відповідно до Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААВ №538435 від 29.11.2021, виданою Хмельницькою обласною медико-соціальною експертизною комісією, ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності загального захворювання строком до 01.12.2024. Відповідач 15.11.2024 провів його заочний огляд за результатом якого скасував рішення про визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю, про що він дізнався з довідки, яку отримав поштовим зв`язком. Вважає, що Державна установа "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" провела 15.11.2024 заочний огляд позивача без наявних підстав передбачених п.22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності затвердженого постановою КМ України від 03.12.2009 №1317, як і інших вимог цього Положення, що порушує його права та законодавство, тому звернувся до суду з цим позовом (арк. спр.2-6).

Згідно з ухвалою від 05.05.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та витребував докази (арк. спр.28-29)

Відповідно до ухвали від 11.06.2025 суд повторно витребував у відповідача докази (арк. спр.33-34).

Державна установа "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" заявою від 13.06.2025 повідомила суд, що на підставі листів Служби безпеки України від 04 листопада 2024 року № 14/1-6971 та Державного бюро розслідувань від 06.11.2024 року № 10-2-02-01-27449 щодо перевірки достатності підстав для встановлення груп інвалідності посадовим особам відповідних державних органів і місцевого самоврядування, Міністерством охорони здоров`я України було доручено Центральній медико-соціальній експертній комісії Міністерства охорони здоров`я України, здійснити перевірку обґрунтованості рішень щодо зазначених у додатку осіб (копії листів МОЗ додаються), зокрема був проведений ретельний аналіз документів медико-експертної справи ОСОБА_1 на підтвердження законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення йому групи інвалідності. За результатами проведеного аналізу встановлено, що ступені функціональних порушень органів та систем, зазначені у діагнозі ОСОБА_1 , а також відповідний ступінь обмеження життєдіяльності, не відповідають критеріям для визначення групи інвалідності згідно з чинним законодавством, тому рішення про встановлення групи інвалідності було скасовано на засіданні Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України 15.11.2024 року, що зафіксовано в Журналі протоколів засідань Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ України (форма 157-5/o). Однак, надати копії документів, на підставі яких прийняте рішення про невизнання позивача особою з інвалідністю, протоколу засідання Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ України від 15.11.2024, а також медико-експертної справи про встановлення позивачу групи інвалідності тощо установа позбавлена можливості так як 20.02.2025 року слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань було вилучено у Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», які витребувані Хмельницьким окружним адміністративним судом матеріали ухвалою суду від 03.03.2025 року, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2025 року, тому відповідач не маже виконати ухвалу суду від 11.06.2025. Відповідачем зроблений запит на повернення матеріалів до ДБР, які після повернення будуть надані суду для приєднання до справи (арк. спр. 36-37).

29.08.2025 до суду поступили додаткові пояснення представника відповідача від 28.09.2025 в яких просить відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що під час проведення перевірки медико-експертної справи позивача та скасування попереднього рішення МСЕК про призначення йому інвалідності Центральна медико - соціальна експертна комісія МОЗ у своїй роботі керувалася: постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 «Питання медико соціальної експертизи»; наказом МОЗ України від 05.09.2011 р. № 561 «Про затвердження Інструкції про встановлення груп інвалідності»; наказом МОЗ України від 26.10.2024 № 1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ». З урахуванням п.13 Положення про медико-соціальну експертизу затвердженого постановою КМ України від 03.12.2009 №1317 ( в редакції на час спірних правовідносин) вважає, що участь позивача необхідна лише у разі, якщо у ЦМСЕК МОЗ буде недостатньо тих медичних документів, що наявні в матеріалах медико-експертної справи або, якщо у ЦМСЕК МОЗ є сумніви щодо визначення групи інвалідності. Крім того, наявність на момент прийняття рішення ЦМСЕК МОЗ чинної редакції Постанови КМ України від 08 березня 2022 року № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану», якою передбачалася у період дії воєнного стану можливість медико-соціальних експертних комісій приймати рішення про встановлення особі інвалідності заочно, доводить, що заочний розгляд є достатнім та законним способом, який дає можливість уповноваженому органу (в даному випадку ЦМСЕК МОЗ) зробити достовірний висновок про наявність/відсутність інвалідності у особи, медико - експертна справа якої розглядається (арк. спр.47-50).

Відповідно до ухвали від 20.10.2025 суд витребував в учасників докази по справі (арк. спр.54-55).

У додаткових поясненнях від 22.10.2025 позивач пояснив, зокрема, що після закінчення строку інвалідності він не оформляв документи, які би встановлювали йому інвалідність, тому він у даний час не є особою з інвалідністю. Також ствердив , що відносно нього відсутні відомості про притягнення його до кримінальної відповідальності, про наявність не знятої чи непогашеної судимості і про розшук (арк. спр.59).

Встановивши обставини (факти), якими сторони пояснюють вимоги та заперечення, оцінивши надані ними докази, беручи до уваги норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд робить такі висновки, враховуючи наступне.

Відповідно до Довідки Хмельницької обласної медико-соціальної експертизної комісії до акта огляду медико-соціальної експертною комісією серії 12 ААВ №538435 від 29.11.2021 ОСОБА_1 вперше визначено другу групу інвалідності на строк до 01.12.2024. Дата черговового переогляду: 11 місяць 2024 року (арк. спр.22).

Довідка про невизнання інвалідом ( Форма № 167/о) без дати та номера видана ОСОБА_1 в тому що він 15.11.2024 оглядався заочно ЦМСЕК і за результатом не визнаний інвалідом (арк. спр.21).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.1991 № 875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі - Закон № 875-ХІІ).

Згідно з частиною першою-другою статті 6 Закону № 875-ХІІ захист прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю забезпечується в судовому або іншому порядку, встановленому законом.

Особа (її уповноважений представник) має право оскаржити рішення медико-соціальної експертної комісії, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» з урахуванням особливостей, встановлених Основами законодавства України про охорону здоров`я, та/або в судовому порядку.

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України від 06.10.2015 № 2961-IV «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон № 2961-IV).

За визначенням, наведеним в абзаці четвертому частини першої статті 1 Закону №2961-IV, інвалідність - це міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 року. У подальшому строк дії воєнного часу продовжений та триває станом на час розгляду справи.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 30.08.2023 «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», уведеним в дію Указом Президента України від 12 вересня 2023 року № 576/2023, зокрема, визначено Кабінету Міністрів України у тримісячний строк провести перевірку обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій та військово-лікарських комісій щодо встановлення інвалідності, визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану в Україні (тобто, з 24 лютого 2022 року).

У разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень, ініціювати їх перегляд у встановленому порядку та інформувати за наявності підстав відповідні правоохоронні органи.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» (далі - Рішення РНБО від 22.10.2024), що введено в дію Указом Президента України від 22.10.2024 № 732/2024, вирішено рекомендувати Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.

На виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанови від 25.10.2024 № 1207 та 08.11.2024 № 1276, якими було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи».

Законом України від 19.12.2024 № 4170-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі - Закон № 4170-ІХ) внесено зміни до законів України щодо процедури і повноважень суб`єктів владних повноважень щодо встановлення особам інвалідності.

Згідно з абзацом першим пункту 1 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4170-ІХ цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 січня 2025 року (окрім деяких пунктів).

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4170-IX установлено, що: особам, яким встановлено інвалідність органами медико-соціальної експертизи, гарантується збереження статусу та соціальної захищеності в повному обсязі, передбаченому законодавством України для осіб з інвалідністю, на встановлений строк інвалідності; документами, що підтверджують інвалідність повнолітнім особам, є: видані до 31 грудня 2024 року органами медико-соціальної експертизи виписки/довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формами, затвердженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо встановлення інвалідності за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі таких рішень, є законними і чинними, прирівнюються до рішень експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, документів, виданих на підставі таких рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю прав, статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених законами України «Про військовий обов`язок та військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на весь термін дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування; особи, інвалідність яким встановлена без зазначення строку проведення повторного огляду, проходять оцінювання повсякденного функціонування особи за власним бажанням.

На період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні перелік причин неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Закону № 4170-ІХ установлено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України припиняються 31 грудня 2024 року.

З моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи розгляд направлень на медико-соціальні експертні комісії, що не завершений до моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій, припиняється зазначеними комісіями; розгляд зазначених направлень здійснюється експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до цього Закону та Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

15.11.2024 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», якою затверджено Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії встановлення інвалідності, яку суд не враховує, так як спірні правовідносини виникли до 15.11.2024.

Відповідно до абзацу 10 пункту 13 Положення про медико-соціальну експертизу затвердженого постановою КМ України від 03.12.2009 №1317 в редакції яка чинна з 12.11.2024(далі - Положення №1317) Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ: на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів / органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М. І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М. І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил.

Згідно з п.17 Положення №1317 Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.. Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Пунктом 19 Положення №1317 визначено, що Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

За наявності заперечень представників Пенсійного фонду України комісія направляє особу, що звернулася для встановлення інвалідності, на додаткове медичне обстеження, яке проводиться без урахування висновку попередньої лікарсько-консультативної комісії. Остаточне рішення приймається комісією за результатами додаткового медичного обстеження, обсяги якого визначаються комісією з урахуванням характеру та важкості захворювання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. N 1317 затверджено Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, яке визначає порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями (далі - комісії).

Відповідно до п.5 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності у разі коли особа, що звертається для встановлення інвалідності, не може прибути на огляд до комісії за станом здоров`я згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії у зв`язку з тим, що проживає у віддаленій місцевості, огляд проводиться за місцем проживання (вдома), у тому числі за місцем проживання у стаціонарних установах для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб або в закладах охорони здоров`я, в яких така особа перебуває на лікуванні.

У разі подання письмової заяви особою, що звертається для встановлення інвалідності (її законним представником), у якої наявні захворювання, дефекти, необоротні морфологічні стани, порушення функцій органів та систем організму, за яких група інвалідності встановлюється безстроково, перелік яких затверджується МОЗ, комісія може приймати рішення про встановлення інвалідності заочно на підставі направлення лікарсько-консультативної комісії.

Встановлення інвалідності заочно не проводиться за п`ятьма найбільш поширеними нозологічними формами захворювань, визначеними у переліку, що затверджується МОЗ, а також у разі, коли вона спричинена: нещасним випадком на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я); професійним захворюванням; захворюванням, одержаним під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях; захворюванням, пов`язаним з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; захворюванням, одержаним в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку.

У разі тимчасового легального перебування громадян України за кордоном на території держав, з якими укладено міждержавні договори (угоди) про соціальне забезпечення, комісія може за заявою особи, що звертається для встановлення інвалідності, приймати рішення про встановлення інвалідності заочно за результатами медичного обстеження в державі перебування.

Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації N 157/о "Акт N ___ огляду медико-соціальною експертною комісією", затвердженою наказом МОЗ України від 30.07.2012 року N 577 (далі - Інструкція), визначено порядок заповнення відповідної форми первинної облікової документації "Акт "__ огляду медико-соціальною експертною комісією". Форма N 157/о призначена для запису основних медичних даних і соціальних факторів, необхідних для винесення експертного рішення та його обґрунтування.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 № 577 була затверджена Інструкція щодо заповнення форми первинної облікової документації № 167/о «Довідка про невизнання інвалідом». Ця Інструкція визначає порядок заповнення форми первинної облікової документації «Довідка про невизнання інвалідом» (далі - форма № 167/о). Форма № 167/о видається медико-соціальною експертною комісією (далі -МСЕК) про невизнання хворого інвалідом, якою визначено, що у пункті 1 зазначаються прізвище, ім`я, по батькові хворого, не визнаного інвалідом. У пункті 2 зазначається дата народження хворого. У пункті 3 зазначається місце проживання хворого. У пункті 4 зазначається дата огляду хворого МСЕК з питань встановлення групи інвалідності. 8. У пункті 5 зазначається профіль МСЕК, яка проводила медико-соціальну експертизу. Форму № 167/о підписує голова МСЕК та завіряє печаткою МСЕК.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України від 17.02.2022 № 2073-IX «Про адміністративну процедуру» (далі - Закон № 2073-IХ) адміністративний орган застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом.

Учасник адміністративного провадження має право знати про початок адміністративного провадження та про своє право на участь у такому провадженні, а також право на ознайомлення з матеріалами відповідної справи (частина друга статті 12 Закону №2073-IХ).

Стаття 17 Закону № 2073-IХ гарантує право особи на участь в адміністративному провадженні та передбачає, що особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи.

Отже, у місяць закінчення інвалідності позивача - листопад 2024 року, відповідач 15.11.2024 заочно не визнав ОСОБА_1 особою з інвалідністю. При цьому, відповідач самостійно ініціював перевірку інвалідності позивача на підставі листів Служби безпеки України від 04 листопада 2024 року № 14/1-6971 та Державного бюро розслідувань від 06.11.2024 року № 10-2-02-01-27449, однак суду їх не надав, що суд вимагав ухвалою від 20.10.2025. Також, не надав суду інші докази та пояснення, які суд вимагав згаданою ухвалою.

За вищевказаних обставин, суд критично оцінює дії відповідача щодо прийняття рішення про не визнання позивача особою з інвалідністю, зокрема, Довідку про не визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю з урахуванням вимог ч.9 ст.80 КАС України, відповідно до якої у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами. Також суд враховує, що відповідач не дотримався вимог Положення №1317 (п.17 Положення) і Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності (п.5 Положення) та Закону № 2073-IХ. Цей висновок суду не спростовує ухвала Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 у справі №757/6455/25к (арк. спр.38-41) та направлення медико-експертних справ Головному слідчому управлінню Державного бюро розслідувань супровідним листом від 20.02.2025 за №398/03-19 (арк. спр.42), за відсутності обставин, які суд повинен враховувати відповідно до вимог ч.6 ст.78 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, суд робить висновок, що суб`єкт владних повноважень порушив права ОСОБА_2 та законодавство при прийнятті рішення про невизнання позивача особою з інвалідністю, і не спростував його доводи та докази, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов задовольняється.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, тому ці витрати слід присудити на його користь.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 30.04.2025 задовольнити.

Визнати протиправними дії і рішення Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" щодо не визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю та скасувати Довідку про невизнання інвалідом ( Форма № 167/о) без дати та номера, видану ОСОБА_1 в тому що він 15.11.2024 оглядався заочно ЦМСЕК і за результатом не визнаний інвалідом.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) гривень за рахунок асигнувань Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 17 грудня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Державна установа "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (пров. Феодосія Макаревського, 1А,м. Дніпро,Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.,49005 , код ЄДРПОУ - 03191673)

Головуючий суддя А.І. Петричкович