Справа № 200/1347/24
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2025 рокуСправа №200/1347/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_2 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов?язання вчинити певні дії, -
До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_2 , в якій він просив:
-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 Nє168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 грн, у зв?язку із безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 01.09.2022 по 31.12.2022, в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
- зобов?язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 Nє168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000,00 грн у зв?язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 01.09.2022 по 31.12.2022, в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що старший сержант ОСОБА_1 проходить військову службу в НОМЕР_3 прикордонному загоні (Військовій частині НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України. Відповідно до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 року Nє 165, старшого сержанта ОСОБА_1 направлено в оперативне ІНФОРМАЦІЯ_1 Військова частина НОМЕР_2 ), де позивач перебував з вересня 2022 року по грудень 2022 року у відрядженні в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) позивач виконував бойові завдання на кордоні із Білорусою на підставі бойових наказів (розпорядження), які видавались начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв?язку з чим вважає, що у нього існує безумовне право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розмірі до 100000 грн., а тому звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду 11.03.2024 поновлено строк звернення до суду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, витребувано у Військової частини НОМЕР_1 документи на підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 01.09.2022 по 31.12.2022.
Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач у спірний період із жовтня 2022 року до січня 2023 року перебував у службовому відрядженні і виконував обов?язки на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_3 . Форма довідки передбаченої пунктом 2 наказу 392-АГ передбачає її оформлення на всіх відряджених військовослужбовців підрозділу, така довідка згідно додатку 2 до 5 числа у поточному місяці за попередній направляється начальнику прикордонного загону, в якому ці військовослужбовці проходять службу для нарахування і виплати коштів (а не надаэться відрядженим військовослужбовцям нарочно). ОСОБА_1 довідка надана у відповідності до форми встановленої у додатку 1 (а не додатку 2) до наказу 392-АГ, згідно пункту 5 така довідка за своєю формою надається індивідуально військовослужбовцю, який відряджений до органів військового управління, але позивач не був відряджений до органу військового управління. Крім цього, довідка надана з порушенням вимог її оформлення і не відповідає вимогам наказу 392-АГ. У довідці відсутнє посилання на документи, які підтверджують як безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або заходах, так і кількість днів такої участі. Крім того, що довідка надана з порушенням вимог її оформлення і не відповідає вимогам наказу 392-АГ, також довідка суперечить офіційній відповіді начальника НОМЕР_4 прикордонного загону (лист від 29.11.2022 року Nє22/4820-22 вих.), в якій зазначено, що НОМЕР_4 прикордонний загін не вбачає підстав надання довідок для виплати підвищеної додаткової винагороди до 100000 грн. підрозділам (військовослужбовцям) НОМЕР_3 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_1 ), за час їх перебування у відрядженні на ділянці НОМЕР_4 прикордонного загону. Відповідач звертає увагу, що НОМЕР_3 прикордонний загін (згідно наказу Nє392-АГ) не уповноважений на здійснення оформлення довідки замість командира, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці (лише переглядає довідку на її відповідність наказу Nє392-АГ надану командиром який веде (вів) бойові дії). Зауважує, що у разі надання ІНФОРМАЦІЯ_2 належно оформлених підтверджуючих документів (довідки) у відповідності до вимог наказу Nє392-АГ щодо безпосередньої участі у бойових діях або заходах, НОМЕР_3 прикордонний загін зобов?язаний нарахувати та виплатити додаткову винагороду до 100 000 гривень за відповідні періоди (дні) такої участі позивача. При цьому оформлення (довідки) підтверджуючих документів (згідно наказу Nє392-АГ) віднесено до виключної компетенції начальника НОМЕР_4 прикордонного загону, а саме згідно наказу Nє392-АГ: обов?язок оформлення документів які являються підставою для нарахування і виплати додаткового грошової винагороди покладено на начальників органів Держприкордонслужби (командирів військових частин), який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі, що підтверджується довідкою.
Відповідачем надано до суду також пояснення, в яких зазначено, що у відзиві на адміністративний позов висвітлено встановлені вимоги до довідки, яка затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби від 30 липня 2022 року Nє392-АГ (далі наказ Nє392-АГ) та наказом Адміністрації Державної прикордонної служби від 09 грудня 2022 року Nє628-АГ (далі наказ Nє628-АГ). Додатком до наказу Nє392-АГ та наказу Nє628-АГ затверджено довідку, яка є підставою для виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України Nє 168, та містить в собі відповідні складові, тобто підстави, які підтверджують участь військовослужбовців в тому що він приймав безпосередню участь бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, зокрема: -бойовий наказ (бойове розпорядження) командира (начальника) військової частини; запис журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу); рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу. Довідка, яка не відповідає встановленому зразку не є належною підставою для виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КабінетуМіністрів України Nє 168, адже вона не може дійсно підтвердити участь в прийманні заходів з національної безпеки і оборони, або безпосередньої участі в бойових діях. Наказом Nє392-АГ визначено, що «Для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. У довідках, передбачених цим пунктом, обов?язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу» (відповідні відомості зазначені вище). Також вказано, що недотримання саме НОМЕР_4 прикордонним загоном вимог як Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» так і наказу Nє392-АГ призвело до виникнення спору, оскільки Військова частина НОМЕР_1 є відповідачем в інших судових справах з подібними, і навіть аналогічними, позовними вимогами до Військової частини НОМЕР_1 , представник відповідача неодноразово зазначав про наявну проблематику у відзивах на адміністративні позови, будучі відповідачем в адміністративних справах, які перебувають в провадженнях інших адміністративних судів, а саме, що такі довідки, які були видані військовослужбовцям НОМЕР_3 прикордонного загону начальником НОМЕР_4 прикордонного загону не відповідають наказам Nє392-АГ та Nє628-АГ, що в свою чергу висвітлилось в не визнанні протиправної бездіяльності НОМЕР_3 прикордонного загону, а визнанні протиправної бездіяльності НОМЕР_4 прикордонного загону, та зобов?язанням останнього скласти та направити довідку встановленого зразку, зокрема дана позиція висвітлена в адміністративних справах, зокрема в рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року по справі Nє620/3416/24, постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року по справі Nє 620/5320/23, та інших судових справах по даному предмету Водночас відповідач зазначає, що довідка видана ОСОБА_1 про його участь у бойових діях на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу Військової частини НОМЕР_1 не надходила.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10.05.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2024 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.05.2024 у справі залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05.12.2024 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.05.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2024 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд зазначив, що ані суд першої інстанції, ані суд апеляційної інстанції, не дослідили довідку про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів 3 національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області від 07 січня 2023 року Nє3449, яка фактично була головним аргументом позивача щодо підівердження права на виплату спірної додаткової винагороди. Суди першої та апеляційної інстанції обмежилися посиланням на відсутність такої довідки в матеріалах справи, що за будь-яких обставин не може бути визнано достатнім для констатації належного, всебічного та об?єктивного розгляду справи. Поза увагою судів попередніх інстанцій залишилося також питання, чи складався визначений пунктом 4 наказу Nє392-10/81-22-АГ рапорт щодо позивача за час його перебування у відрядженні в ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) у заявлений період, адже оцінка таких рапортів має істотне значення для правильного вирішення цього спору, позаяк згідно з пунктом 4 наказу Nє392-/0/81-22-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах здійснюється на підставі комплексу інформації, наявної у відповідних документах, а відповідно до пункту з наказу Nє628/0/81-22-АГ перелік підтверджуючих документів допускає альтернативність і не зведений винятково до їхньої сукупності.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.12.2024 прийнято до провадження адміністративну справу Nє200/1347/24.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.12.2024 витребувано від Адміністрації Державної прикордонної служби України розпорядження від 16.09.2022 №(гриф)/25-2075-Е, яке стало передумовою для відрядження військовослужбовця ОСОБА_1 для виконання відповідних завдань до ІНФОРМАЦІЯ_2 починаючи з 01.09.2022.

На виконання вимог ухвали суду від 25.12.2024 про витребування доказів Адміністрацією Державної прикордонної служби України в листі від 03.01.2025 №02.5/478-25-Вих повідомлено про те, що бойове розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №I/25-2075-Е, який зобов?язано надати суду, містить відомості, що становлять державну таємницю. Зберігання та використання матеріальних носіїв секретної інформації є провадженням діяльності, пов?язаної з державною таємницею, що у свою чергу відповідно до пункту 6 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях передбачає наявність спеціального дозволу на провадження такої діяльності. Просить повідомити про наявність у Донецького окружного адміністративного суду такого спеціального дозволу, а також відповідного приміщення для роботи з секретними документами (обробки секретної мовної інформації).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.01.2025 заяву про самовідвід головуючого судді Чучка В.М. у справі №200/1347/24 задоволено.

Адміністративну справу №200/1347/24 на підставі доповідної записки керівника апарату Донецького окружного адміністративного суду направлено на автоматизований розподіл судової справи між суддями у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, із доповідної записки вбачається, що для повного, об?єктивного та правильного вирішення даної справи, виконання завдань адміністративного судочинства і прийняття законного та обґрунтованого рішення, суду необхідно дослідити витребувані докази, які становлять державну таємницю, робота з якими вимагає спеціального доступу.

Розпорядженням голови Донецького окружного адміністративного суду від 13.01.2025 №бр/І-г передано адміністративну справу №200/1347/24 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2025 справу передано судді Маковській О.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 прийнято до провадження судді Маковської О.В. адміністративну справу №200/1347/24. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано від Адміністрації Держприкордонслужби України розпорядження від 16.09.2022 №(гриф)/25-2075-Е, яке стало передумовою для відрядження військовослужбовця ОСОБА_1 для виконання відповідних завдань до ІНФОРМАЦІЯ_2 починаючи з 01.09.2022.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, зміст якого аналогічний відзиву на позовну заяву, поданого при первинному розгляді справи, та долучено витяги з копія рапорту першого заступника начальника загону - коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01.12.2022 Nє 1880, з рапорту першого заступника начальника загону - коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21.12.2022 Nє 2173, з рапорту першого заступника начальника загону коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.11.2022 №1672.

Військовою частиною НОМЕР_5 долучено до матеріалів справи копію вихідної шифротелеграми від Адміністрації Державної прикордонної служби України (підписний №Ш/25-2075-Е від 16.09.2022).

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ., є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_8 від 19.10.2015 № НОМЕР_9 та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №(гриф)/25-2075-Е, старшого сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія першої прикордонної застави відділу прикордонної служби №2, направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), де він перебував з 26.09.2022 по 08.01.2023.

Позивач 09.01.2023 прибув зі службового відрядження до НОМЕР_3 прикордонного загону та приступив до виконання службових обовязків, відповідно до наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 10.01.2023 №7-88, що підтверджується довідкою військової виконання службових обов?язків відповідно до наказу начальника 11 частини НОМЕР_1 від 09.05.2024 №08/1140.

Представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому просив, серед іншого, надати обґрунтовану відповідь про підстави і причини ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», військовослужбовцю ОСОБА_1 за його безпосередню участь у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24.02.2022 по теперішній час.

Відповідачем надано відповідь від 24.03.2023, в якій зазначено, що під час нарахування та виплати зольшеної додаткової винагороди до 100 000,00 грн застосовується пункт 11 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ, який визначає, що інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку №2 до цього наказу. Проте, ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджуючі документи для здійснення відповідних виплат до НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України не надавалися, у зв?язку з чим немає підстав для внесення військовослужбовця в наказ про збільшення розміру виплати додаткової винагороди до 100 000,00 грн.

Також представник позивача звернувся до військової частини НОМЕР_2 з адвокатським запитом про надання відомостей щодо підстав і причин ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», військовослужбовцю ОСОБА_1 за його безпосередню участь у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з вересня по сьогоднішній день, а також надання відповідних підтверджуючих документів, що стали умовою для ненарахування та невиплати указаної додаткової винагороди.

Військовою частиною НОМЕР_2 надано відповідь від 05.06.2023, в якій зазначено, що відповідно до бойових розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.09.2022 №276/гриф (скасоване), від 25.09.2022 №1348/гриф (скасоване) та від 25.10.2022 №1697/дск старший сержант ОСОБА_1 у складі 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) приступив до виконання завдань в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до бойових розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.01.2023 №81/гриф старший сержант ОСОБА_1 у складі 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону завершив виконання завдань в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Бойові накази (розпорядження) видавалися стосовно 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ). При цьому проінформовано, що бойові розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.09.2022 №276/гриф (скасоване), від 25.09.2022 №1348/гриф (скасоване) та від 25.10.2022 №1697/дск та від 06.01.2023 №81/гриф мають обмежений гриф доступу, а тому їх надати немає можливості. у відповіді військової частини НОМЕР_2 зазначено, що списки, передбачені додатком 2 до наказу від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ на адресу військової частини НОМЕР_1 (місця проходження служби позивача) не направлялися. З посиланням на розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.04.2022 №21-1215-2022 «Щодо однакового трактування положень» військовою частиною НОМЕР_2 указано, що збільшення додаткової винагороди військовослужбовцям здійснюється лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань з відбиття атак (вогневого ураження, бойового контакту з ворогом), збройного нападу на об?єкти, які охороняються, звільнення таких об?єктів у разі їх захоплення (вогневого ураження), у тому числі безпосередньому перебуванні цих об?єктів під бомбардуванням, артилерійським, ракетним обстрілами.

Крім того, у відповіді військовою частиною НОМЕР_2 проінформовано, що надати копії з журналу бойових дій немає можливості, оскільки відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції з ведення Історичного формуляра, Історичної довідки та Журналу бойових дій, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.10.2020 №363, Журнал бойових дій окрім військової частини ведеться в підрозділах з моменту отримання наказу, директиви про залучення до ведення бойових дій і до моменту завершення виконання завдань в районі бойових дій. Таким чином їх облік та ведення здійснювалося безпосередньо у 2 відділі прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ), тож вказана інформація в розпорядженні НОМЕР_4 прикордонного загону відсутня.

Поряд з цим військовою частиною НОМЕР_2 повідомлено, що керівництву 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) в одному примірнику видано довідку про безпосередню участь ОСОБА_1 в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії від 07.01.2023 №-3449.

Вважаючи, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо виплати за період з 01.09.2022 по 31.12.2022 збільшеної додаткової винагороди до 100 000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011) передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону № 2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 3 постанови КМ України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Адміністрація Держприкордонслужби відсутня у цьому переліку.

З урахуванням цього, а також віднесення МВС до органів, якими спрямовується і координується діяльність Держприкордонслужби, Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України затверджена наказом саме Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306 (далі - Наказ МВС №558).

Цей наказ містить загальні положення щодо правил та умов виплати грошового забезпечення відповідача та аналогічно із Законом № 2011 передбачає у його структурі таку складову, як одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей строк неодноразово продовжувався аналогічними Указами та наразі триває.

28 лютого 2022 року на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 168.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у редакції, чинній з моменту прийняття цієї постанови до змін, внесених постановою від 9 серпня 2023 року №836) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (з 19 липня 2022 року з набранням чинності постановою від 7 липня 2022 року №793 (застосовується з 1 червня 2022 року) в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

У цій постанові Кабінет Міністрів України визначив перелік військовослужбовців за видами військових формувань, на яких поширено дію цієї постанови, та розмір вказаної додаткової винагороди.

Водночас реалізація цитованих приписів указаної постанови вимагала визначення порядку та умов виплати такої додаткової винагороди, виходячи з того, що формулювання а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів … в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах є нечітким та породжує істотні труднощі у його правозастосуванні, що, насамперед, пов`язано із застосуванням сполучника або, який має розділовий характер.

У постанові від 22.11.2023 у справі №520/690/23 Верховний Суд констатував, що текстуальний виклад цієї частини пункту 1 Постанови №168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав.

Конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 Постанови №168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними Постановою від 7 липня 2022 року №793 (застосовується з 24 лютого 2022 року), Постанова №168 доповнена пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.05.2025 у справі № 560/13119/23.

На виконання Постанови № 168 та з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято: наказ від 31.03.2022 №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (далі - наказ 164-АГ), застосовується з 24 лютого 2022 року; наказ від 30.07.2022 №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», застосовується з 01 серпня 2022 року (далі - наказ 392-АГ) та наказ від 09.12.2022 №628-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (далі - наказ 628-АГ), який набирає чинності та застосовується з 01.12.2022 (цей наказ застосовувався за період грудень 2022 року січень 2023 року).

Накази №164-АГ, №392-АГ, №628-АГ Адміністрації Держприкордонслужби видано на реалізацію пункту 2-1 Постанови № 168 з метою врегулювання порядку і умов здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди під час дії воєнного стану, про що зазначено в преамбулах вказаних наказів.

Таким чином, зазначені накази Адміністрації Держприкордонслужби не зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян та не мають міжвідомчого характеру, не створюють нових норм, а лише конкретизують порядок підтвердження однієї з умов виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, а саме регламентують порядок підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які визначають механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, були затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України 26 січня 2023 року №36 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 року за № 196/39252.

Зазначені Порядок та умови введені в дію з 01.02.2023, а тому не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Відповідно до частин 1, 1 статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Отже, суд вважає, що затверджені Наказами №164-АГ, №392-АГ, №628-АГ положення для реалізації положень пункту 1 Постанови № 168 підлягають застосуванню до спірних відносин.

Аналогічні правові висновки викладено в постанові Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 520/690/23, а також у постанові Верховного Суду від 21.12.2023 у справі №200/193/23.

Так, Верховний Суд у постанові від 21.12.2023 у справі №200/193/23 дійшов висновку, що застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ.

Пунктом 2 Наказу 164-АГ передбачено, під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки i оборони, вiдсiчi i стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держав и безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих ( захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсiйнорозвiдувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення заходів з виводу сил та засобів з-під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання польотів, пов`язаних з евакуацію військовослужбовців, цивільного населення, озброєння та інших матеріальних засобів з районів бойових дій; виконання бойових завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії…

Відповідно до пункту 3 Наказу 164-АГ склад органів та підрозділів Держприкордонслужби, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначати наказом Голови Державної прикордонної служби України у відповідності до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходів здійснювати на підставі одного з таких документів: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермiнове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл); рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (додаток 1).

Зазначений перелік документів є вичерпним.

Пунктом 2 Наказу 392-АГ визначено, що заходами, передбаченими абзацом другим пункту 1 цього наказу, визначається виконання у відповідні дні військовослужбовцем: 1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України; 2) бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами; 3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей; 4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; 5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником; 6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження; 7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави; 8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Пунктом 4 Наказу 392-АГ передбачено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службовобойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 11 Наказу 392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Тобто, для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди необхідна інформація у відповідності до Додатку 2 пункту 11 Наказу 392-АГ, з зазначенням підстав.

Абзацом 2 пункту 1 Наказу 628-АГ встановлено, що додаткова винагорода збільшується до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 наказу 628-АГ визначено, що до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження безпосереднього зіткнення з противником;

2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.

Зазначений перелік бойових (спеціальних) завдань є вичерпним та застосовується до різних підрозділів органів охорони державного кордону окремо, оскільки кожен підрозділ виконує завдання в межах свого призначення.

Проте, основною умовою виконання бойових (спеціальних) завдань є вогневе ураження або безпосереднє зіткнення з противником. Кожне вогневе ураження або безпосереднє зіткнення з противником фіксується окремо в Журналі бойових дій.

Пунктом 3 наказу 628-АГ передбачено, що документами, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційновахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Зазначений перелік документів також є вичерпним.

Верховний Суд у постанові від 26.02.2025 у справі №560/3312/23 сформулював висновок щодо співвідношення норм постанови № 168 та положень наказу № 628-АГ при вирішені спорів про право військовослужбовців Державної прикордонної служби України на додаткову винагороду, передбачену пунктом 1 постанови № 168.

Так, розглянувши зміст пункту 2-1 постанови № 168, яким керівникам відповідних міністерств та державних органів надано повноваження визначати порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої цією постановою, але не підстави для набуття військовослужбовцем права на таку винагороду, та на виконання якої Адміністрацією Державної прикордонної служби Україниприйнято наказ № 628-АГ, Верховний Суд виснував, що під «умовами» слід розуміти встановлення необхідних обставин, які уможливлюють виплату військовослужбовцям означеної додаткової винагороди, а під «порядком» слід розуміти визначення певної послідовності, черговості, способу виконання, методу здійснення відповідних нарахувань та виплат, при цьому ані умови, ані порядок виконання повноважень не можуть змінювати (обмежувати чи розширювати) підстави для виконання цих повноважень, тим більше, якщо ці підстави встановлені актом вищої юридичної сили. Отже, за висновком Верховного Суду, умови виплати підвищеної додаткової винагороди слід розуміти як визначення переліку документів, які підтверджують наявність підстав, а порядок процедуру виконання відповідних дій щодо розгляду документів, призначення та виплати винагороди або відмови у її призначенні (якщо відсутні або не підтверджені підстави відповідно до встановлених умов).

Верховний Суд підкреслив, що постановою № 168 з урахуванням умов та характеру військової служби «на період дії воєнного стану» визначено підстави для нарахування та виплати військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям Державної прикордонної служби України) підвищеної (до 100 000 грн) додаткової винагороди (тобто підстави набуття військовослужбовцем права на таку винагороду), а саме:

1) безпосередня участь у бойових діях;

2) забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії безпосередньо в районах їх [бойових дій] ведення (здійснення).

Отже, обидві підстави визначаються діяльністю військовослужбовця щодо виконання поставлених йому завдань відповідного змісту. При цьому перший із цих видів діяльності передбачає обов`язкову участь у бойових діях (бойовому зіткненні з противником), тоді як другий спрямований на забезпечення здійснення відповідних заходів у певних районах, де проводяться такі заходи, тобто орієнтований на відповідну територію, що не вимагає (хоча й не виключає) участі у бойових зіткненнях з противником.

За висновком Верховного Суду доповнення Адміністрацією Державної прикордонної служби Українив наказі № 628-АГ обставин, які визначають підставу виникнення у військовослужбовців права на таку винагороду у зв`язку із «забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії безпосередньо в районах їх [бойових дій] ведення (здійснення)» вимогою її поєднання із «вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником» є по суті не умовами нарахування та виплати підвищеної додаткової винагороди, а зміною підстав, встановлених постановою № 168 для набуття військовослужбовцем права на підвищену додаткову винагороду.

У зв`язку з цим Верховний Суд констатував, що визначений Адміністрацією Державної прикордонної служби України перелік заходів не розрізняє двох видів діяльності, встановлених постановою № 168, з яких лише перший (безпосередня участь у бойових діях) передбачає безпосереднє зіткнення з противником; водночас у багатьох випадках якісне виконання завдання, що належить до другого виду (забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), не вимагає (але й не виключає) вступу у безпосереднє зіткнення з противником, а підвищена винагорода має бути винагородою за власні дії військовослужбовця, успішне виконання поставлених бойових завдань, а не виключно за перебування під обстрілом з боку противника.

Отже, виходячи з того, що пунктом 2-1 постанови № 168 керівникам відповідних міністерств та державних органів, до складу (підпорядкування) яких входять військовослужбовці, доручено конкретизувати умови (тобто спосіб документального підтвердження) і порядок виплати додаткової (у тому числі підвищеної) означеної винагороди (тобто процедуру), однак не підстави для набуття права на таку винагороду, позаяк ці підстави визначені постановою № 168 як актом вищої юридичної сили порівняно з актами органів, уповноважених цією постановою, Верховний Суд у справі № 560/3312/23 дійшов висновку, що доповнення підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168, які визначають право військовослужбовців на підвищену додаткову винагороду, вимогами «безпосереднього зіткнення з противником» та «вогневого ураження», коли це не обумовлено природою відповідних бойових завдань, таких як забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії безпосередньо в районах їх [бойових дій] ведення (здійснення), фактично звужує обсяг таких підстав актом нижчої юридичної сили порівняно з актом, яким такі підстави встановлено [постанова № 168], та порушує вимогу, щоб акти нижчої юридичної сили не суперечили актам вищої сили. У випадку виникнення такої колізії загальновизнаним способом її вирішення є надання переваги акту вищої юридичної сили.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.03.2025 у справі № 500/1289/23, від 16.05.2025 у справі № 360/175/23.

Виходячи з наведених положень Наказу № 164-АГ, Верховний Суд у справі №120/4135/23 дійшов висновку, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах не повинно бути надмірно обмеженим. Навіть, якщо надані позивачем документи не повністю відповідають вимогам наказу № 164-АГ через формальні недоліки у документальному підтвердженні, вони можуть бути достатніми для підтвердження його права на додаткову винагороду.

У постановах від 28.05.2024 у справі № 120/5170/23, від 08.08.2024 у справі №280/2754/23, від 17.01.2025 у справі № 120/7513/23, від 30.01.2025 у справі № 120/7088/23 Верховний Суд наголосив на тому, що надсилання списків за формою згідно з додатком 2 (пункт 4 Наказу № 164-АГ) є елементом процедури виплати додаткової винагороди, зокрема механізмом повідомлення органів, в яких військовослужбовці проходять службу про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах за попередній місяць, тоді як підтвердження такого факту здійснюється на підставі конкретно визначених документів, таких як довідка, бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій; рапорт начальника, а відсутність окремих списків або порушення порядку передачі документів між військовими частинами не можуть автоматично позбавляти позивача права на винагороду, якщо інші докази свідчать про фактичну участь цього військовослужбовця у бойових діях або заходах. Отже, відсутність згадки позивача в таких списках не може виключати можливість підтвердження його участі в бойових діях іншими доказами.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2024 у справі № 560/12539/22, від 28.05.2024 у справі № 560/1200/23, від 06.06.2024 у справі № 200/706/23, 12.12.2024 у справі № 120/10649/23 підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах може бути довідка або рапорт командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя з`ясування об`єктивної істини у справі.

Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 у справі № 600/747/22-а наголошував щодо обов`язку суду встановлювати всі обставини справи незалежно від позиції сторін, згідно зі статтями 2 та 9 КАС України.

Виходячи із змісту принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві, саме на суд покладається обов`язок визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування необхідних доказів.

Суд враховує, що відповідно до пункту 3 наказу № 628-АГ перелік підтверджуючих документів допускає альтернативність і не зведений винятково до їхньої сукупності (постанови Верховного Суду від 23.05.2024 у справі № 360/334/23, від 14.06.2024 у справі №200/174/23, від 08.08.2024 у справі № 360/1015/23).

Верховний Суд у постанові 14.05.2025 у справі № 620/3789/24 вважав за необхідне зауважити, що сам факт дислокації служби позивача у спірні періоди в Чернігівській області не виключає можливість виконання позивачем (у даному випадку штаб-сержантом) відповідних завдань які у свою чергу є підставою для отримання останнього додаткової винагороди пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно із позицію Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2024 у справі №560/3159/23, від 23.05.2024 у справі №120/4387/23, від 24.05.2024 у справі №120/4967/23, від 28.05.2024 у справі №120/5170/23 та від 08.08.2024 у справі №280/2754/23, порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду.

У постанові Верховного Суду у справі №200/660/23 наведено висновки, які беруться судом до уваги при постановленні рішення у даній справі: у спірний період виключно накази Адміністрації Держприкордонслужби (від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ та від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ, прим. суду) визначали механізм реалізації Постанови № 168 щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби під час дії воєнного стану, адже наказ Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 36 Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за № 196/39252) набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовувався з 01.02.2023, тобто не підлягав ретроспективному застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку про те, що застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої Постановою № 168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ та від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ..

Також Верховний Суд вказав, що застосовуючи принцип офіційного з`ясування усіх обставин необхідно з`ясувати, які завдання/заходи у виконував/здійснював позивач, будучи направленим у службове відрядження в оперативне підпорядкування прикордонного загону упродовж саме спірного періоду, стосовно якого відповідач висловив заперечення щодо наявності підстав для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн. Відтак, якщо будуть для цього підстави - зупинитися на питанні, а чи могло бути так, що відповідач з певних причин не зафіксував участі позивача у завданнях/заходах у документах, які потім слугують підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн.

Верховний Суд у постановах від 21.12.2023 у справі № 200/193/23, від 26.06.2024 у справі № 200/216/23, від 31.07.2024 у справі № 200/625/23, від 05.08.2024 у справі №200/4100/23, від 28.08.2024 у справі № 200/1310/23, від 04.09.2024 у справі №280/2228/23, від 30.09.2024 у справах № 200/232/23 та № 200/440/23, від 05.12.2024 у справі № 120/4135/23 та від 17.12.2024 у справі № 120/5140/23 на підставі аналізу положень Наказу № 164-АГ зазначив, що для відповідача підставою для виплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови № 168 є саме документальне підтвердження участі позивача як військовослужбовця у бойових діях (заходах) у розумінні пункту 3 цього Наказу (бойовий наказ, журнал бойових дій чи рапорт) та навіть якщо підтверджуючі докази містять формальні недоліки, але засвідчують фактичну участь у заходах, це може бути достатньо для нарахування означеної додаткової винагороди.

Матеріали справи свідчать, що 07.01.2023 ВЧ НОМЕР_1 видана довідка № 3509 ОСОБА_1 про прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області у період з 27.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 09.11.2022, з 15.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 07.01.2023.

Довідка була видана на підставі бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №165 гриф, за яким позивача було направлено у службове відрядження в оперативне підпорядкування до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Матеріали справи містять витяги з рапортів щодо виплати додаткової винагороди за періоди участі в бойових діях, а саме:

рапорт першого заступника начальника загону - коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.11.2022 №1672 щодо безпосередньої участі військовослужбовців 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_10 прикордонного загону у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районі ведення бойових дій та виплаті грошової винагороди в розмірі 70 тис.грн., в тому числі ОСОБА_1 у період з 27.09.2022 по 30.09.2022 та з 01.10.2022 по 31.10.2022;

рапорт першого заступника начальника загону коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01.12.2022 Nє 1880 щодо безпосередньої участі військовослужбовців 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_10 прикордонного загону у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районі ведення бойових дій та виплаті грошової винагороди в розмірі 70 тис.грн., в тому числі ОСОБА_1 у період з 01.11.2022 по 30.11.2022;

рапорт першого заступника начальника загону - коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21.12.2022 Nє 2173 про виконання відповідно до законодавства України обов?язків військової служби та виплаті грошової винагороди в розмірі 30 тис.грн., в тому числі ОСОБА_1 у період з 01.12.2022 по 31.12.2022.

Таким чином, рапортами підтверджено безпосередню участь в в бойових діях в районі ведення бойових дій у період з 27.09.2022 по 30.11.2022, натомість в матеріалах справи відсутні докази щодо участі позивача у відповідних діях та заходах у період з 01.12.2022 по 31.12.2022.

Також, суд враховує, що третя особа підтверджує, що Військовою частиною НОМЕР_2 була сформована Довідка про безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройноъ агресії стосовно ОСОБА_1 з 27.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, 3 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 07.01.2023 року. Довідка була видана на підставі бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №165 гриф, за яким , старшого сержанта ОСОБА_1 направлено в оперативне ІНФОРМАЦІЯ_1 Військова частина НОМЕР_2 ), де позивач перебував з вересня 2022 року по грудень 2022 року у відрядженні в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) позивач виконував бойові завдання на кордоні із Білорусою на підставі бойових наказів (розпорядження), які видавались начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ураховуючи викладене, оскільки у матеріалах справи наявні рапорти про безпосередню участь позивача у відповідних діях та заходах у період з 27.09.2022 по 30.11.2022, відомості в якій не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для виплати позивачу винагороди за період участі позивача у відсічі і стримування збройної агресії у період з 27.09.2022 по 30.11.2022.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судвоого збору.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_2 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов?язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 грн, у зв?язку із безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 01.09.2022 по 30.11.2022, в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Зобов?язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000,00 грн у зв?язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 01.09.2022 по 30.11.2022, в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витарт не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська