Справа № 160/32050/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
06.11.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) періоди роботи: з 24.07.2000 року по 10.09.2001 року слюсарем-електриком розряду 5 Мп на дільниці з випробування електроустаткування та кабельних мереж електротехнічної лабораторії; з 10.09.2001 року по 28.02.2011 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування розряду 5чм-1 в рейкобалковому цеху; з 28.02.2011 року по 16.09.2013 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 5 розряду в конверторному цеху; з 16.09.2013 року по 22.07.2015 року електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання 5 го розряду електроенергоремонтного цеху ділянки технічного обслуговування та ремонту електрообладнання сталеплавильного виробництва; з 22.07.2015 року по 01.09.2020 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду дільниці технічного обслуговування та ремонту електроустаткування сталеплавильного виробництва електроенергоремонтного цеху ремонтно-сервісного центру; з 01.09.2020 року по 02.08.2021 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду по дільниці технічного обслуговування ремонту електроустаткування конвертерного цеху; з 03.08.2021 року по 04.10.2022 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду конвертерного цеху та призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №l відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з дня першого звернення із заявою про призначення пенсії - 20.03.2025 року.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2025 року, зазначена вище справа була розподілена та 07.11.2025 року передана судді Пруднику С.В.
11.11.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно даних трудової книжки та архівної довідки від 06.03.2024 року працював на наступних посадах:
з 24 липня 2000 року - прийнятий розпорядженням від 30 червня 2000 року № 532 по відкритому акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського» про прийняття на роботу «Кумпан Евгений Анатольевич» (так у документі), 19.03.1975 р.н., прийнятий слюсарем-електриком розряду 5 Мп до дільниці з випробування електроустаткування та кабельних мереж електротехнічної лабораторії розпорядженням від 04 вересня 2001 року №201 по комбінату переведений електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування розряду 5чм-1 до рейкобалкового цеху з 10 вересня 2001 року;
з 10.09.2001 року розпорядженням № 201 від 04.09.2001 року переведений в рельсобалочний цех електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання 5 розряду.
Робоче місце атестоване Постановою № 992 від 29.12.2006 року.
Наказом № 88 від 01.02.2011 року та розпорядженням від 23 лютого 2011 року №68 по відкритому акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» про переведення на іншу роботу - у зв`язку з удосконаленням структури управління комбінатом переведений до конвертерного цеху електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання 5 го розряду з 23 лютого 2011 року;
Наказом 23.05.2011 року № 479 ВАТ Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Є Дзержинського перейменовано у публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Є. Дзержинського» та позивач продовжив роботу на зазначеному підприємстві.
Робоче місце вчергове було атестоване по списку 1 Постановою № 658 від 26.12.12.
Наказом № 1000 від 20.08.2013 року та розпорядженням від 30.08.2013 року № 3723 по ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» про переведення на іншу роботу - у зв`язку з удосконаленням структури управління комбінатом переведений до електроенергоремонтного цеху ділянки технічного обслуговування та ремонту електрообладнання сталеплавильного виробництва електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання 5 го розряду
Вчергове робоче позивача місце було атестовано по списку №1 Постановою № 88 від 28.02.2014 року.
Розпорядженням від 20 липня 2015 року № 980 по публічному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» про переведення на іншу роботу - переведений електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду дільниці технічного обслуговування та ремонту електроустаткування сталеплавильного виробництва електроенергоремонтного цеху ремонтно-сервісного центру
25.01.2017 року наказом № 84 публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» перейменовано в публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» та я продовжив роботу на ньому.
Робоче місце позивача вчергове було атестоване по списку 2 Постановою № 28 від 26.12.17
Наказом від 06.08.2020 року № 629 та розпорядженням про переведення № 2299 від 01.09.2020 року по публічному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат» у зв`язку з внесенням змін до штатних переведений у конвертерний цех дільниці технічного обслуговування електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду до дільниці технічного обслуговування ремонту електроустаткування конвертерного цеху та з 01 вересня 2020 року.
Наказом від 01 вересня 2020 року №2299 по публічному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат» про переведення на іншу роботу переведений електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду до дільниці технічного обслуговування ремонту електроустаткування конвертерного цеху дільниці технічного обслуговування та ремонту електроустаткування електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду .
Робоче місце вчергове було атестоване по списку 1 Постановою № 21 від 30.08.2020 р.
Наказом від 02 серпня 2021 року № 840 по публічному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат» «Про звільнення працівників комбінату у зв`язку із переведенням до Приватного акціонерного товариства «Дніпровський коксохімічний завод» .
ОСОБА_1 звільнений з 02 серпня 2021 року, згідно п.5 ст.36 КЗпП України. Підстава: Ф.ОС-701, особові справи звільнених працівників за 2021 рік, особова картка ф.П-2, історична довідка. Примітка: з 01 липня 2000 року і по теперішній час заробітна плата за даними персоніфікованого обліку; копії документів з атестації робочих місць додаються; документи з особового складу публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» прийняті на довгострокове зберігання без додаткових умов до архівного управління Кам`янської міської ради на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2023 №904/2104/19, наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2023 №904/2104/19; акт приймання-передавання документів від 23.08.2023 № 05.
У період роботи з 03.08.2021 року по 04.10.2022 року, відповідно до трудової книжки позивач також мав право на пільгову пенсію відповідно до списку №1 у зв`язку з роботою з особливо тяжкими умовами праці.
Так, як свідчать матеріали справи, 20.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, який уповноважений розглянути подану заяву ОСОБА_1 .
Вважаючи спірне рішення протиправним та безпідставним, позивач, з метою захисту своїх порушених прав, звернулася із даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з офіційним тлумаченням положення статті 1 Конституції України, яке міститься в рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.
Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип вер ховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші норма тивно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пільгові пенсії призначаються на підставі списків №1 і №2 шкідливих професій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24 червня 2016 року. У них перелічені виробництва, роботи та посади, зайнятість у яких пов`язана з впливом небезпечних або шкідливих факторів.
Список 1 охоплює найбільш ризикові професії: підземні, гарячі, радіаційні, хімічні, вибухонебезпечні виробництва, металургію, гірничу промисловість, а також медична сфера - рентгенологи.
Робота у шкідливих чи важких умовах - не просто професійний ризик, а роки впливу на здоров`я. Тому держава гарантує пенсії за віком на пільгових умовах.
Оскаржуваним рішенням відповідача встановлено, що загальний страховий стаж позивача становить 30 років 0 місяців 23 дні, але пільговий стаж роботи встановлено лише 01 рік, 0 місяців, 15 днів при тому, що весь свій стаж позивач пропрацював на шкідливих і важких умовах, на металургійному підприємстві і на одній і тій самій посаді, коли змінювалися лише підрозділи у зв`язку з структурними змінами підприємства.
В трудовій книжці та долучених до позову постановах про атестацію робочих місць зазначено, що всі робочі місця позивача атестовувалися по Списку № 1 і лише у період з 26.12.2017 року по 06.08.2020 року - 2 роки 7 місяців і 10 днів - за Списком № 2.
Приписами ст. 12 Закону про пенсійне забезпечення встановлено право виходу на пенсію за віком для чоловіків - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, і для жінок - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
В той же час, згідно з пунктом "а" ст. 13 цього Закону в редакції від 09.12.2012, чинній до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 2132-УІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам.
Після внесення відповідних змін до Закону в 2015 році, зазначене співвідношення змінилося та на пільгових умовах, відповідно до ст.13 Закону, мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (36-2003-п), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 визнані неконституційними положення ст. 13, ч. 2 ст. 14 та пункти "б" - "г" ст. 54 Закону про пенсійне забезпечення зі змінами, внесеними Законом № 2132-УІІІ (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини цього рішення застосуванню підлягають вказані норми в редакції до внесення змін Законом № 2132-VIII.
У зв`язку із цим, на час виникнення спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012, з урахуванням рішення Конституційного Суду, а саме норма п. "а" ст. 13 якого встановлює право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
В той же час, діючі на час виникнення спірних правовідносин норми ст. 25 та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону про пенсійне страхування, встановлювали право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 для чоловіків після досягнення 50 років (за наявності загального 25 р., та пільгового стажу роботи 10 років.
У разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати найбільш сприятливий підхід для особи.
Отже, при прийнятті рішення щодо визначення права позивача на пенсію за Списком № 1 застосуванню підлягають норми Закону про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012, а не норми Закону про пенсійне страхування.
Судом встановлено, що відповідачем застосовано норми Закону про пенсійне страхування.
Натомість застосовуючи норми Закону про пенсійне завезення, на думку суду, позивач має право на пенсію за Списком №1 по досягненню 50 років, враховуючи наявність у нього страхового стажу більше 30-ти років та пільгового за Списком № 1 - більше 10 років.
За наведених обставин суд вважає, що позивач має достатній страховий стаж та набув право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно до статті 62 Закону №1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637(далі - Порядок № 637).
Відповідно до пункту 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п. 3 Порядку).
Згідно пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналізуючи чинні нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, суд приходить до висновку, що положення Порядку № 637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону № 1788-ХІІ, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Отже, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках, а саме за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
До страхового стажу прирівнюється весь трудовий стаж, набутий до 01.01.2004. Зокрема, й періоди навчання за денною (очною) формою у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.
Відповідно до пункту 1.1 "Загальні положення" Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Крім того, слід зауважити, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.
Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.
Слід зазначити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.1992 №442 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41 (далі- Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки пратті.
Отже, необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи.
Відповідно до положень статті 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Позивач надав усі документи для призначення йому пенсії ПФУ, але безпідставно було не враховано спірні періоди.
Та як наслідок слід зобов`язати зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) періоди роботи: з 24.07.2000 року по 10.09.2001 року слюсарем-електриком розряду 5 Мп на дільниці з випробування електроустаткування та кабельних мереж електротехнічної лабораторії; з 10.09.2001 року по 28.02.2011 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування розряду 5чм-1 в рейкобалковому цеху; з 28.02.2011 року по 16.09.2013 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 5 розряду в конверторному цеху; з 16.09.2013 року по 22.07.2015 року електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання 5 го розряду електроенергоремонтного цеху ділянки технічного обслуговування та ремонту електрообладнання сталеплавильного виробництва; з 22.07.2015 року по 01.09.2020 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду дільниці технічного обслуговування та ремонту електроустаткування сталеплавильного виробництва електроенергоремонтного цеху ремонтно-сервісного центру; з 01.09.2020 року по 02.08.2021 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду по дільниці технічного обслуговування ремонту електроустаткування конвертерного цеху; з 03.08.2021 року по 04.10.2022 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду конвертерного цеху.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №l відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з дня першого звернення із заявою про призначення пенсії - 20.03.2025 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача від 20.03.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.
Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн.
Враховуючи те, що підставою звернення до суду стало протиправне рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) періоди роботи: з 24.07.2000 року по 10.09.2001 року слюсарем-електриком розряду 5 Мп на дільниці з випробування електроустаткування та кабельних мереж електротехнічної лабораторії; з 10.09.2001 року по 28.02.2011 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування розряду 5чм-1 в рейкобалковому цеху; з 28.02.2011 року по 16.09.2013 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 5 розряду в конверторному цеху; з 16.09.2013 року по 22.07.2015 року електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання 5 го розряду електроенергоремонтного цеху ділянки технічного обслуговування та ремонту електрообладнання сталеплавильного виробництва; з 22.07.2015 року по 01.09.2020 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду дільниці технічного обслуговування та ремонту електроустаткування сталеплавильного виробництва електроенергоремонтного цеху ремонтно-сервісного центру; з 01.09.2020 року по 02.08.2021 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду по дільниці технічного обслуговування ремонту електроустаткування конвертерного цеху; з 03.08.2021 року по 04.10.2022 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду конвертерного цеху.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.03.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.
В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник