Справа № 340/3586/25
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 340/3586/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2025 року (суддя Кармазина Т.М.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати при звільненні одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 12 повних календарних років вислуги на військовій службі; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 12 повних календарних років вислуги на військовій службі, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку витати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 № 44 (зі змінами). Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що суд помилково обмежився розглядом лише календарної вислуги (08 років 06 місяців 18 днів), ігноруючи норми Постанови № 393, що призвело до неправильного висновку про відсутність права позивача на виплату. Крім того, суд мав вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення, а не 25 відсотків, як помилково зазначено у позовній заяві.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.04.2025 № 136 старшого сержанта військовослужбовця військової служби за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, колишнього командира бойової машини - командира 1 відділення засобів виводу та евакуації НОМЕР_2 штурмового загону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 31.03.2025 № 22-РС, звільнено з військової служби у запас відповідно до пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами. З 29.04.2025 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 36).

В наказі зазначено, що вислуга років у Збройних Силах становить: календарна - 08 років 06 місяців 18 днів, пільгова - 03 роки 02 місяця 13 днів, загальна - 11 років 09 місяців 01 день на день виключення зі списків особового складу. Не погодившись із не нарахуванням та невиплатою при звільненні одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 12 повних календарних років вислуги на військовій службі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до підпунктів 2, 3 пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII в редакції, чинній на час звільнення позивача з військової служби, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах: 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 календарних років і більше - які звільняються з військової служби, зокрема, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначено частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», під час дії особливого періоду та воєнного стану; 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 календарних років і більше - які звільняються з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у мирний час.

Аналіз наведених норм закону дає можливість дійти беззаперечного висновку, що при вирішенні питання щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби враховується календарна вислуга років.

Враховуючи те, що календарна вислуга років позивача становить 08 років 06 місяців 18 днів, що не достатньо для виплати одноразової грошової допомоги на підставі статті 15 Закону № 2011-XII, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає помилковим посилання позивача на необхідність застосування до спірних відносин постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 17 липня 1992 року № 393, адже Закон № 2011-XII чітко визначає право особи на отримання одноразової грошової допомоги виключно за наявності вислуги не менше 10 календарних років. Водночас за наявності певної колізії між цими актами застосуванню підлягають норми закону як акту, що має вищу юридичну силу.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2025 року в адміністративній справі № 340/3586/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 16 грудня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 16 грудня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров