Справа № 160/33244/24
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2025 року справа 160/33244/24

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Ясенова Т.І., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 (суддя Царікова О.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористані щорічні чергові оплачувані відпустки, доплати за службу у нічний час, індексації грошового забезпечення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16.12.2024 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування і невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби;

- визнати протиправними дії щодо нарахування і виплати грошової компенсації за невикористані чергові оплачувані відпустки (за 2015 рік - 3 доби, за 2016 рік - 30 діб, за 2022 рік - 4 доби, за 2023 рік - 19 діб, за 2024 рік 23 доби), без урахування індексації грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно Постанови №168;

- визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування і не виплати передбаченої законодавством (Порядком №260) доплати за службу у нічний час за період служби з 07.11.2015 до 09.09.2024;

- визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування і невиплати індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 до 01.11.2017;

- зобов`язати нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно Постанови №168;

- зобов`язати нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані щорічні чергові оплачувані відпустки (за 2015 рік - 3 доби, за 2016 рік - 30 діб, за 2022 рік - 4 доби, за 2023 рік - 19 діб, за 2024 рік 23 доби), з урахуванням індексації грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно Постанови №168 та з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати нарахувати та виплатити доплату за службу у нічний час за період служби з 07.11.2015 до 09.09.2024;

- зобов`язати нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 до 01.11.2017.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність щодо ненарахування і невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби;

- зобов`язано нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно постанови №168;

- визнано протиправними дії щодо нарахування і виплати грошової компенсації за невикористані чергові оплачувані відпустки (за 2015 рік - 3 доби, за 2016 рік - 30 діб, за 2022 рік - 4 доби, за 2023 рік - 19 діб, за 2024 рік 23 доби), без урахування індексації грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно постанови №168;

- зобов`язано нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані щорічні чергові оплачувані відпустки (за 2015 рік - 3 доби, за 2016 рік - 30 діб, за 2022 рік - 4 доби, за 2023 рік - 19 діб, за 2024 рік 23 доби), з урахуванням індексації грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно постанови №168, та з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнано протиправною бездіяльність щодо не нарахування і не виплати доплати за службу у нічний час за період служби з квітня 2023 року по травень 2023 року, з лютого 2024 року по березень 2024 року;

- зобов`язано нарахувати та виплатити доплату за службу у нічний час за період служби з квітня 2023 року по травень 2023 року, з лютого 2024 по березень 2024 року.

- визнано протиправною бездіяльність щодо ненарахування і невиплати індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 до 01.11.2017;

- зобов`язано нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 до 01.11.2017;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області просить скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилаються на те, що позивач не має права на одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби, оскільки на момент звільнення, позивач мав стаж служби в поліції 09 років 03 місяці 04 дні, а для отримання допомоги необхідно мати 10 календарних років вислуги. Виплата індексації грошового забезпечення поліцейським в період з 07.11.2015 до 01.11.2017 не передбачалась. Додаткова винагорода передбачена Постановою КМУ №168 та індексація грошового забезпечення не є складовими грошового забезпечення поліцейських а тому не враховуються при розрахунку компенсації за невикористану відпустку. Позивач не має права на доплату за службу у нічний час за період служби з квітня 2023 року по травень 2023 року, з лютого 2024 року по березень 2024 року, оскільки відсутня довідка обліку несення поліцейським служби в нічний час за формою визначеною у Порядку затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем в частині задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду на предмет його законності та обґрунтованості в цій же частині.

Рішення суду в частині відмовлених позовних вимог не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції в цій частині рішення суду першої інстанції не перевіряється.

ОСОБА_1 наказом ГУНП в Дніпропетровській області №1о/с від 07.11.2015 був прийнятий на службу в поліцію поліцейським полку патрульної служби поліції особливого призначення Дніпро-1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Відповідно до наказу №946о/с від 09.09.2024 позивача звільнено на підставі пункту 8 частини 1 статті 77 Закону України Про національну поліцію (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій).

Позивач звернуся до ГУНП в Дніпропетровській області із заявою від 17.09.2024, в якій просив надати повну інформацію про нараховані і виплачені суми, належні мені при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати, розшифровуючи кожну складову. Крім того, просив надати довідки про грошове забезпечення за весь період служби в Національній поліції України, з 07.11.2015 по 01.03.2024 (помісячно) із зазначенням всіх складових: посадовий оклад, доплати, надбавки, премії, підвищення, індексації, додаткові винагороди і виплати, в т.ч. передбачені постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022. А також надати належним чином завірені копії графіків нарядів та чергувань відділу з управління нарядами поліції УОАЗОР ГУНП в Дніпропетровській області, затверджені наказами керівників, журналів інструктажів добового наряду в частині, що стосуються за весь час служби позивача в Національній поліції України.

Ознайомившись зі змістом листа ГУНП в Дніпропетровській області №21/Р-17 від 23.10.2024, позивач вважаючи, що його права щодо проведення розрахунку при звільненні, порушені в частині розрахунку розміру нарахованих сум звернувся до суду з цим позовом.

Щодо позовних вимог про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 до 01.11.2017, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 5 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин)).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 01 січня 2016 року - 103 відсотка згідно змін, внесених Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Згідно з пунктом 1-1 Порядку №1078 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (з 01 січня 2016 року - 103 відсотка).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер; грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

При цьому статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року №2017-ІІІ визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та є обов`язковою для всіх юридичних осіб - роботодавців незалежно від форми власності та виду юридичної особи. При цьому місяць, в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення.

В подальшому до Порядку №1078 внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

Доводи відповідача, що індексація грошового забезпечення поліцейських повинна здійснюватися лише з листопада 2017 року, тобто після набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України №782, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Окрім того, в силу положень частини 2 статті 8 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Отже, позивач має право на індексацію грошового забезпечення за період 07.11.2015 по 01.11.2017 відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Такі висновки відповідають висновкам Верховного Суду щодо застосування норм права, наведеним у постанові від 16.07.2020 у справі №2140/1763/18.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно постанови №168, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Відповідно до статті 102 Закону статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Системний аналіз наведених положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави дійти висновку, що частиною 2 статті 9 цього Закону встановлено дві підстави для виплати одноразової грошової допомоги зазначеним у ній особам, зокрема, це особи, які звільнені зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини за наявності вислуги років 10 років і більше.

Аналогічне положення закріплено в абзаці 4 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393), згідно з яким військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У аспекті спірних правовідносин необхідно зауважити, що Верховним Судом сформовано правову позицію, відповідно до якої поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги за вислугу років, а для визначення розміру грошової допомоги: «в розмірі 25/50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби». При цьому, Верховний Суд наголошував, що умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», є наявність «вислуги 10 років і більше». Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що в частині другій статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відсутня пряма вказівка на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше календарних років вислуги.

Така правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 806/2104/17, від 24.11.2020 у справі № 822/3008/17, від 21.04.2021 у справі № 380/2427/20, від 27.05.2021 у справі № 1.380.2019.005965, від 29.04.2022 у справі № 580/2497/21, від 26.07.2023 у справі № 200/17688/21.

Також Верховний Суд в постанові від 29.04.2022 у справі № 580/2497/21 зазначив, що поняття «умова набуття права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги» і поняття «обчислення розміру одноразової грошової допомоги» є відмінними, адже до складу першого включається як календарна так і пільгова вислуги років, а до складу другого - лише календарна.

Щодо позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані щорічні чергові оплачувані відпустки з урахуванням індексації грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно Постанови №168, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3 розділу І цього Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);4 ) премії;5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За визначенням статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Конституційний Суд України у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 вказав, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку №1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що наявні правові підстави для включення індексації до розміру грошового забезпечення при розрахунку компенсації за невикористані дні відпустки.

З приводу питання, чи підлягає включенню додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток, Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2024 року в справі № 240/32125/23 констатував, що на відміну від правил обчислення розміру допомоги для оздоровлення, пункт 6 розділу ХХХІ Порядку № 260 не містить жодних застережень щодо заборони урахування винагород до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір відповідної компенсації.

Навпаки, за приписами указаної норми до такого розрахунку включено щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. Тому при обчисленні розміру таких виплат, відповідач був зобов`язаний урахувати суму винагороди, яку позивач отримував перед звільненням.

Таким чином, ураховуючи те, що додаткова винагорода, запроваджена Постановою №168, є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, Верховний Суд дійшов висновку, що указана винагорода входить до складу грошового забезпечення позивача (як розрахункова величина), з якого обчислюється розмір компенсації за всі невикористані позивачем дні оплачуваних відпусток та грошової допомоги при звільненні.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, щодо необхідності нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за невикористані щорічні чергові оплачувані відпустки (за 2015 рік - 3 доби, за 2016 рік - 30 діб, за 2022 рік - 4 доби, за 2023 рік - 19 діб, за 2024 рік 23 доби), з урахуванням індексації грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно постанови №168.

Щодо позовних вимог про доплату за службу у нічний час за період служби з квітня 2023 року по травень 2023 року, з лютого 2024 по березень 2024 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 91 Закону України «Про Національну поліцію» особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських:1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.

Відповідно до частин1, 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 988 встановлений обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Відповідно до статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.

Відповідно до пункту 5 Розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 11 Розділу ІІ Порядку №260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Таким чином, відповідно до вимог вказаної постанови Кабінету Міністрів України №988 та положень Порядку №260 доплата за службу в нічний час є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення поліцейського, який входить до складу грошового забезпечення поліцейського, а обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час встановлений пп.3 п.5 вищевказаної Постанови Кабінету Міністрів України №988.

Для розрахунку доплати за службу в нічний час мають значення розмір посадового окладу та кількість фактично відпрацьованих годин нічної служби.

Відповідно до графіків чергування СОГ та добових нарядів підрозділів ГУ НП в Дніпропетровській області позивач включений до графіків на квітень та травень 2023 року, лютий та березень 2024 року.

Колегія суддів зазначає, що не оформлення вчасно довідки обліку несення поліцейськими служби у нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку №260 та порушення прав позивача на доплату за службу в нічний час, не є підставою для відмови в отриманні зазначеної доплати враховуючи наявні відомості про роботу позивача в нічний час, доплату за яку повинен був здійснити відповідач. Відсутність виплати доплати за службу в нічний час спричинена порушенням відповідачем Порядку №260 в частині недотримання вимог щодо складання відповідної довідки, посилання відповідача на відсутність відповідних довідок про облік несення поліцейськими служби в нічний час, які повинні оформлюватись підрозділом, в якому позивач проходив службу, апеляційний суд відхиляє, оскільки, відповідач не заперечує сам факт несення позивачем служби в нічний час, тому право позивача на отримання такої доплати не повинно ставитися в залежність від оформлення підрозділом, в якому позивач проходив службу, довідок про несення позивачем служби в нічний час.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 липня 2020 року у справі № 2140/1763/18.

Отже вірним є висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на доплати за службу у нічний час за період служби з квітня 2023 року по травень 2023 року, з лютого 2024 року по березень 2024 року.

Доводи апеляційної скарги наведених висновків не спростовують.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241 244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 без змін.

Постанова набирає законної сили з 11.12.2025 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді Т.І. Ясенова

судді О.В. Головко