Справа № 280/723/25
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 280/723/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.05.2025 в адміністративній справі №280/723/25 (суддя Киселя Р.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

У січні 2025 року засобами системи Електронний суд до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вельможко Анни Ігорівни, до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій позивач просив суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача 2 та відповідача 1 щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду проходження строкової військової служби з 31.10.1984 по 22.11.1986 та періоду роботи у закладі з надання психіатричної допомоги з 01.01.2004 по 27.03.2023 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення;

зобов`язати відповідача 2 зарахувати до страхового стажу позивача період проходження строкової військової служби з 31.10.1984 по 22.11.1986, а також зарахувати до його страхового стажу у подвійному розмірі періоди роботи у закладах з надання психіатричної допомоги з 01.01.2004 по 27.03.2023 відповідно до ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення, у зв`язку із чим перерахувати ОСОБА_1 пенсію з часу призначення;

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.05.2025 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування до страхового ОСОБА_1 періодів роботи у закладі з надання психіатричної допомоги з 01.01.2004 по 27.03.2023 у подвійному розмірі, відповідно до ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 у закладі з надання психіатричної допомоги з 01.01.2004 по 27.03.2023 до його страхового стажу у подвійному розмірі, відповідно до ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення, у зв`язку із чим перерахувати йому пенсію за віком з часу її призначення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просили прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Отже, страховий стаж з 01.01.2004 враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених Законом України Про пенсійне забезпечення. Виходячи з вищевикладеного, для зарахування стажу роботи позивачу в подвійному розмірі з 01.01.2004 по 27.03.2023, правових підстав немає, оскільки це не передбачено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, отже періоди роботи позивача після 01.01.2004 року зараховані на загальних підставах, тобто в одинарному розмірі. Щодо періоду проходження строкової військової служби з 31.10.1984 по 22.11.1986 то він зарахований до страхового стажу позивача, що підтверджується розрахунком стажу.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

З 09.03.2021 позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача та не заперечується пенсійним органом.

15.11.2023 через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України позивач звернувся з заявою щодо перерахунку його пенсії за віком, відповідно до ст.42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заява ОСОБА_1 за принципом екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в Полтавській області.

За результатами розгляду заяви, виходячи з матеріалів електронної пенсійної справи позивача, ГУ ПФУ в Полтавській області, рішенням від 21.11.2023 за №44, проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2023. Відповідно до проведеного перерахунку пенсії, позивачу враховано страховий стаж з 01.01.2021 по 31.03.2023.

При цьому позивачем в заяві від 15.11.2023 не порушувалось питання зарахування до страхового стажу періоду проходження строкової військової служби з 31.10.1984 по 22.11.1986 та періоду роботи з 01.01.2004 по 27.03.2023 у подвійному розмірі (заява позивача від 15.11.2023 долучена до матеріалів справи). В зв`язку з чим, як стверджує відповідач 1 у відзиві, ГУ ПФУ в Полтавській області не розглядалось дане питання та не приймалось ніяке рішення з цього приводу.

Як зазначив позивач (представниця позивача) в позовній заяві, при перевірці матеріалів електронної пенсійної справи було встановлено, що пенсійним органом період строкової військової служби позивача не враховано до страхового стажу, крім того, не подвоєно згідно із ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення період роботи у закладі з надання психіатричної допомоги за період роботи з 01.01.2004 по 27.03.2023.

18.12.2024 за вих.№13/12 відповідачу 2 було направлено адвокатський запит з проханням повідомити чому страховий стаж ОСОБА_1 за період його роботи з 01.01.2004 по 27.03.2023 у закладі з надання психіатричної допомоги не подвоєно згідно із ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення та чому при призначенні пенсії до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період строкової військової служби з 31.10.1984 по 27.11.1986.

Листом від 30.12.2024 за вих.№0800-0209-8/119672 представниця позивача було повідомлено, що …надані ОСОБА_1 заяви на перерахунок пенсії від 17.05.2023, від 15.11.2023, від 22.11.2023 в порядку екстериторіальності були розглянуті відповідно органами Пенсійного фонду України в Донецькій, Полтавській та Закарпатській області.

(….).

Положення Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991р. №1788-ХІІ (далі - Закон №1788) застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Статтею 60 Закону №1788 передбачено пільги по обчисленню стажу за роботу в деяких медичних закладах, а саме робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

З огляду на викладене, пільги по обчисленню стажу передбачені ст. 60 Закону №1788 застосовуються до 01.01.2004 року, тобто до введення в дію Закону №1058, згідно з яким ОСОБА_1 призначено пенсію.

При призначенні пенсії до страхового стажу ОСОБА_1 не було зараховано період військової служби з 31.10.1984 по 22.11.1986 через те, що на титульній сторінці військового квитка від 22.10.1984 НОМЕР_1 відсутня фотокартка.

Окремі рішення, щодо відмови у зарахуванні періоду проходження строкової військової служби та у зарахуванні періодів роботи з 01.01.2004 по 27.03.2023 в подвійному розмірі органами Пенсійного фонду України не приймалися.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 № 1645-III, інфекційні хвороби - це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

За приписами статті 7 цього Закону, лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають, медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Як було встановлено вище, трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 дата заповнення 02.08.1984 надавалась ним при зверненні за призначенням пенсії та містить записи №17-27, згідно із якими він з 10.07.2002 по 27.09.2020 працював на посаді молодшої медичної сестри та з 28.09.2020 по 27.03.2023 працював на посаді молодшого медичного брата Комунального некомерційного підприємства Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги.

З аналізу наведених норм, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що медичні заклади в яких працював позивач у спірні періоди, належать до закладів охорони здоров`я, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз, що є інфекційною хворобою, а тому за правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у такому медичному закладі має бути зарахована до стажу роботи у подвійному розмірі.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 27.04.2023 у справі №160/14078/22, від 04.12.2019 у справі № 689/872/17, від 20.04.2022 у справі № 214/3705/17, від 27.04.2023 у справі № 160/14078/22.

Тавким чином, позивач у період з 01.01.2004 по 27.03.2023 працював в психіатричному закладі охорони здоров`я, а саме в Комунальному некомерційного підприємства Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги на посадах молодшої медичної сестри та молодшого медичного брата, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про наявність протиправної бездіяльності ГУ ПФУ в Запорізької області щодо незарахування ОСОБА_1 у подвійному розмірі, згідно статті 60 Закону Про пенсійне забезпечення, періоду його роботи з 01.01.2004.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області -залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.05.2025 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова