Справа № 300/4351/25
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" грудня 2025 р. справа № 300/4351/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Сівоздрав А.А. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.03.2025 №№ 008189/2408, 008190/2408, 008191/2408, 008192/2408.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (т. 1, а.с.125-126).
Представником позивача подано відповідь на відзив, згідно якої зазначено, що відповідач жодним чином не спростував, що податкові повідомлення-рішення базуються на інформації, яка була отримана ДПС України з порушенням вимог законодавства, а саме, що ДПС України не вказали підстави отримання податкової інформації від компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, що ні ДПС України, ні відповідач не вжили заходів щодо отримання інформації від ОСОБА_1 перед направленням спеціального запиту до компетентного органу, що результати документальної позапланової невиїзної перевірки ґрунтуються лише на податковій інформації, не надавши інші докази, що підтверджують надходження коштів на банківські рахунки ОСОБА_1 . Тобто, на думку представника позивача більшість аргументів позивача ГУ ДПС в Івано-Франківській області ніяк не спростувало та не надало їм жодної оцінки (т 1, а.с. 226-228).
Витребувані судом докази надані суду Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області одночасно із відзивом (т. 1. а.с. 160-222) та з листом Державної податкової служби України (т. 1 а.с. 236-242)
Також від представника позивача та Головного управління ДПС в Івано-Франківській області надійшли додаткові пояснення (т. 2 а.с. 1-10).
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
Фізична особа - платник податків ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру має місце реєстрації: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 12).
На підставі пп.191.1.1 п.191.1 ст.191, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, ст.79, пп.69.351 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755- VI зі змінами та доповненнями (далі Кодекс), відповідно до наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі ГУ ДПС) від 13.12.2024 року №3750-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з метою достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2020 по 31.12.2022 року (т. 1 а.с. 170).
Зазначений Наказ про проведення перевірки позивача направлено рекомендованим листом з повідомленням на податкову адресу: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 171).
За результатами перевірки відповідачем складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди з 01.01.2020 по 31.12.2022 від 31.01.2025 №2628/09-19-24-08/ НОМЕР_1 (т. 1 а.с.172-187).
Фізичною особою платником податків ОСОБА_1 не надано до контролюючого органу податкові декларації про майновий стан і доходи за 2020, 2021, 2022 роки, пояснення та документи щодо отриманого доходу.
- пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.170.11.1 п. 170.1 ст. 170, п. 176.1 ст. 176, п.179.1 ст.179 ПК України, а саме: неподання податкових декларацій про майновий стан та доходи за 2020, 2021, 2022 роки;
- пп.1.2, пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, занижено суму військового збору всього на суму 6837,61 грн., в тому числі за 2020 рік на суму 950,03грн, за 2021 рік на суму 3317,17 грн., за 2022 рік - на суму 2570,41 грн.
- пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 ПК України в частині ненадання відповіді на запит про надання інформації.
Акт перевірки 31.01.2025 направлено контролюючим органом позивачу на податкову адресу. Представником позивача надіслано до податкового органу заперечення на акт документальної перевірки від 31.01.2025 (т. 1 а.с. 189-196), які розглянуті відповідачем про що свідчить відповідь на заперечення від 06.03.2025 (т. 1 а.с. 199-209).
На підставі Акта перевірки Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №008190/2408 від 13.03.2025 згідно якого позивачу нараховано грошові зобов`язання з військового збору в розмірі 8547,01 грн., з яких за основним платежем 6837,61 грн., за штрафними санкціями 1709,40 грн.;
- податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №008191/2408 від 13.03.2025 згідно якого до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн.;
- податкове повідомлення-рішення форма «ПС» №008191/2408 від 13.03.2025 згідно якого до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 8 000,00 грн.
Позивач вважає, що перевірку проведено з порушенням вимог Податкового кодексу України, а податкові повідомлення-рішення від 13.03.2025 №008189/2408, №008190/2408, №008191/2408, №008192/2408 є протиправними та підлягають скасуванню.
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.
При цьому, таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
У постанові від 22.09.2020 року у справі № 520/8836/18 Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, окрім наведених вище висновків, зазначила, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.
З урахуванням зазначеного, а також визначених позивачем підстав позову, першочерговим у даній справі є вирішення питання дотримання контролюючим вимог податкового законодавства щодо процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Положеннями пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України визначено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За приписами пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Згідно пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Пунктом 79.1 статті 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Відповідно до п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (п.79.3 ст.79 ПК України).
З аналізу даних правових норм слідує, що проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних, є процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником законодавства у межах податкового контролю.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови або надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 колегія суддів Великої Палати Верховного Суду дійшла таких висновків: аналізованими нормами Податкового кодексу України (зокрема, пункт 42.2 статті 42, пункт 78.4, пункт 79.2 статті 79) з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.
Отже, істотною обставиною при вирішенні питання своєчасного повідомлення платника податків про проведення відносно нього перевірки є встановлення факту направлення контролюючим органом до початку перевірки наказу про проведення перевірки та повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, а також дати, з якої наказ про проведення перевірки та повідомлення вважаються врученими у відповідності до вказаних вимог податкового законодавства.
З матеріалів справи встановлено, що 13.12.2024 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області на підставі пп. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, пп. 78.1.1, пп. 78.1.2 п.78.1 ст. 78, ст. 79, п.82.2 ст. 82 ПК України прийнято Наказ №3750-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), АДРЕСА_2 , з питань своєчасності , достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2022 по 31.12.2022. Дата початку перевірки 20 січня 2025 року тривалість - 5 робочих днів.
Наказ про проведення документальної невиїзної перевірки платника податків було направлено контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення та вручене 20.12.2024 (т. 1 а.с. 171).
Відтак, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, розпочавши 20.01.2025 проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, пересвідчилося у дотриманні однієї з обов`язкових умов для початку проведення такої перевірки (визначеною п.79.2 ст.79 ПК України), якою є належне повідомлення платника.
Щодо виявлених контролюючим органом порушень податкового законодавства позивачем суд зазначаєнаступне.
При цьому доказів сплати позивачем податків з отриманого доходу в країні його походження, з метою застосовування положень Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і на приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993, позивачем не надано.
Податкові декларації про майновий стан і доходи за 2020, 2021, 2022 роки до податкового органу не подані, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір із суми отриманого доходу не нараховано та не сплачено.
Підпунктом 170.11.1 пункту 170.11 статті 170 ПК України визначено, що у разі якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку отримувача, який зобов`язаний подати річну податкову декларацію, та оподатковується за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Пунктом 167.1.статті 167 ПК України визначено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.
Згідно із пунктом 164.4 статті 164 ПК України під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом НБУ, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.
Також зазначені доходи є об`єктом оподаткування військовим збором (п.п. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК).
Позивач не надала жодних доказів, які б спростували висновки перевірки.
Таким чином податковим органом самостійно визначено суму грошового зобов`язання та прийнято відповідні податкові повідомлення рішення, а отриманий дохід розраховано по курсу валюти Національного банку України станом на 31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022, що відображено в акті перевірки та розрахунку розміру за результатами акта документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 182-185, 221, 222) .
Щодо тверджень представника позивача про те, результати документальної позапланової невиїзної перевірки ґрунтуються лише на податковій інформації суд зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 72.1.4 пункту 72.1 статті 72 ПК України до податкової інформації відноситься інформація від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів.
20.03.2023 Верховна Рада України прийняла Закон України № 2970-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо імплементації міжнародного стандарту автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки» (далі - Закон), який набрав чинності 28.04.2023.
З 01.07.2023 Закон вимагає від підзвітних фінансових установ України застосовувати заходи належної перевірки до фінансових рахунків для встановлення того, чи є рахунки підзвітними. Якщо рахунок є підзвітним, фінансова установа зобов`язана включити відомості про рахунок до звіту про підзвітні рахунки, та подати цей звіт до Державної Податкової служби України.
У відповідності до підпункту 83.1.2. пункту 83.1 статті 83 ПК України, матеріали, які є підставами для висновків під час проведення перевірок є податкова інформація.
Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку, а також інформація, наведена у скарзі покупця (споживача) щодо порушення платником податків встановленого порядку проведення розрахункових операцій із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій (підпункт 72.1.6. пункту 72.1. статті 72 ПК України).
Також, норми статті 72 ПК України визначають право контролюючого органу на отримання та використання у своїй діяльності інформації від банків та інших фінансових установ.
Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Порядок обміну податковою інформацією з компетентними органами іноземних країн, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.04.2022 №118 (далі - Порядок №118).
Порядок №118 спрямований на забезпечення ефективного обміну податковою інформацією з компетентними органами іноземних держав за спеціальними запитами про надання податкової інформації.
Згідно підпункту 51 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою КМУ від 06.03.2019 №227, Державна податкова служба України відповідно до покладених на неї завдань організовує та здійснює взаємодію та обмін інформацією з компетентними органами іноземної юрисдикції згідно із законодавством, міжнародними договорами України.
На сьогодні між Україною та Сполученим Королівством Великої Британії та Північної Ірландії здійснюється обмін податковою інформацією відповідно до положень таких міжнародних договорів.
На виконання вимог ухвали суду ДПС України надано копію такого листа з інформацією що стосується позивача. Так, зокрема, лист уповноваженого органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії щодо одержання доходів фізичними особами - резидентами України від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans за 2020 - 2022 роки.
З урахуванням вищевказаного суд дійшов висновку, що, інформація про доходи позивача, отримана Державною податковою службою України на підставі міжнародного запиту від компетентного органу Великої Британії, є податковою інформацією відповідно до Податкового кодексу України та чинних міжнародних договорів, і її використання є законним та обґрунтованим. Відсутність первинних документів від іноземної компанії не впливає на достовірність отриманих даних, достатнім є факт їх офіційного отримання від компетентного органу іншої держави, що спростовує заперечення позивача та підтверджує законність висновків перевірки.
Таким чином, судом не встановлено порушень при прийнятті контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень форми «Р»: №008189/2408 від 13.03.2025 згідно якого позивачу нараховано грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 102563,99 грн., та №008190/2408 від 13.03.2025 згідно якого позивачу нараховано грошові зобов`язання з військового збору в розмірі 8547,01 грн.
Також судом не встановлено порушень при прийнятті податковим органом податкових повідомлень-рішень №008191/2408 від 13.03.2025, згідно якого до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн. за неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2020, 2021, 2022 роки; та №008191/2408 від 13.03.2025 згідно якого до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 8 000,00 грн. за неподання відповіді на запит контролюючого органу, оскільки позивачем не доведено вчинення дій щодо подання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2020, 2021, 2022 роки та подання відповіді на запит контролюючого органу станом на час прийняття спірних рішень.
Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення діяв у відповідності до вимог чинного податкового законодавства та позивачем висновки щодо отримання коштів від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans за 2020 - 2022 роки не спростовані.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень не підлягає задоволенню.
З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.