Справа № 380/22161/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 року м. Львівсправа № 380/22161/24

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (Державної прикордонної служби України), прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 (Державної прикордонної служби України) (відповідач-1/військова частина НОМЕР_1 ), прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) (відповідач-2/військова частина НОМЕР_2 ), військової частини НОМЕР_3 (відповідач-3/Національна академія), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (Державної прикордонної служби України) стосовно нарахування і виплати ОСОБА_1 за період з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року додаткової винагороди, яка збільшується до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Державної прикордонної служби України) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 за період з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року додаткову винагороду, яка збільшується до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуваючи на військовій службі у Державній прикордонній служби України, з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року брав безпосередню участь в бойових діях або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсіч і стримування збройної агресії, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 14 жовтня 2022 року № 2834, яка видана на підставі бойового розпорядження Головнокомандувача ЗС України від 23 червня 2022 року № 4346, бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 червня 2022 року № 106Т, а також довідкою виконавчого комітету Есманської селищної ради Шосткинського району Сумської області від 05 серпня 2022 року № 07-38/1305. З огляду на вказане позивач набув право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, в розрахунку на місяць пропорційно часу здійснення заходів з національної безпеки і оборони, тобто з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року включно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168). Проте додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, за спірний період позивачу виплачена не була у зв`язку з чим він за захистом свого порушеного права звернувся з цим позовом до суду, який просить задовольнити повністю.

Позиція відповідача-1 викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач-1 вказує, що позивач у період з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року перебував в оперативному підпорядкуванні (перебував у відрядженні) ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), у складі військової частини НОМЕР_1 не перебував, брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у складі зведеного загону у складі прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ). Отже, позивач у штатній структурі та на посаді у військовій частині НОМЕР_1 у спірний період не перебував.

Відповідач-1 зазначає, що будь-які рапорти на адресу військової частини НОМЕР_1 від керівництва військової частини НОМЕР_2 не надходили. Сам факт виконання позивачем бойових завдань на підставі бойових розпоряджень (наказів) під час перебування у службовому відрядженні в оперативному підпорядкуванні військової частини НОМЕР_1 в період дії воєнного стану в Україні не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000,00 грн, яка передбачена пунктом 1 Постанови № 168. Не є підтвердженням безпосередньої участі позивача у бойових діях та відповідних заходах бойові накази (розпорядження), оскільки сама собою видача бойового наказу (розпорядження) не є безумовним доказом його виконання військовослужбовцем та його безпосередньої участі у бойових діях чи відповідних заходах.

Відповідач-1 відзначає, що виконання бойових розпоряджень та участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не є тотожними поняттями. Довідка військової частини НОМЕР_1 від 14 жовтня 2022 року № 2834 не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168. Наведена довідка не містить жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень), журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки, списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань, бойових донесень, рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо. Отже, вказана довідка не може бути належним доказом участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів

Відповідач-1 зауважує, що у позовній заяві позивач прямо не вказує, що брав участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів безпосередньо в районах ведення бойових дій. Позовна заява містить загальні твердження про наявність у позивача права на спірні виплати через виконання бойових наказів. Водночас конкретних періодів участі у бойових діях або заходах позивач не наводить, незважаючи на необхідність їх визначення для застосування пропорційності, що передбачена Постановою № 168. Визначити, чи перебував позивач безпосередньо у період здійснення заходів та/або бойових дій у відповідних районах проведення воєнних (бойових) неможливо через неповідомлення позивачем даних про періоди такого перебування.

Відповідач-1 підсумовує, що позивачем не надано достатніх доказів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

З огляду на викладене у задоволенні позову просить відмовити повністю.

Позиція відповідача-2 викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач-2 вказує, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , а не у військовій частині НОМЕР_2 , а тому не був та не є військовослужбовцем останньої, не перебував на її фінансовому забезпеченні.

Відповідач-2 зазначає, що за період перебування позивача у службовому відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 остання мала б в період з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року щомісячно до 05 числа повідомляти військову частину, в якій безпосередньо проходить військову службу позивач, а саме військову частину НОМЕР_3 про його безпосередню участь у бойових діях або заходах виключно у формі, передбаченій додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі - Наказ № 164-АГ) та наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі - Наказ № 392-АГ). Ураховуючи вимоги вищезазначених нормативно-правових актів, та той факт, що відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 24 січня 2025 року № 102 позивач не проходить та не проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та відповідно на фінансовому забезпеченні останньої не перебував, зокрема не перебував у службовому відрядженні у військовій частині НОМЕР_2 , тому саме у військової частини НОМЕР_2 були відсутні повноваження на віддання бойових розпоряджень і контролю за їх виконанням позивачем в період перебування у відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 . Тобто військова частина НОМЕР_2 не є видавником бойових розпоряджень, наказів, не є уповноваженим органом по веденню журналів бойових дій, інших документів, які б могли підтвердити право на отримання позивачем додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, тому надати їх можливості не має.

Відповідач-2 просить звернути увагу на таке: військова частина НОМЕР_2 у період спірних правовідносин не здійснювала керівництво діями позивача, оскільки він не був військовослужбовцем вказаної військової частини, не перебував у відрядженні та не ніс службу на ділянці її відповідальності; керівництво прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_4 прикордонного загону також не підпорядковувалось військовій частині НОМЕР_2 , оскільки воно перебувало у відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 , яка одноособово визначала завдання особовому як складу прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_4 прикордонного загону, так і військовослужбовцям інших військових частин, які прибували на ділянку відповідальності військової частини НОМЕР_1 , яка, своєю чергою, керувала процесом ведення бойових дій на ввіреній ділянці, віддавала відповідні бойові накази та контролювала їх виконання. Тобто керівництво прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_4 прикордонного загону виконувало обов`язки керівництва зведених підрозділів Державної прикордонної служби України у складі військової часини НОМЕР_1 , а тому воно виконувало виключно бойові розпорядження останньої.

Відповідач-2 підсумовує, що військова частина НОМЕР_2 не була зобов`язана вчиняти будь-які дії, передбачені механізмом, визначеним Наказом № 392-АГ, для підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах, а також виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168, стосовно позивача, як особи, яка не перебувала на всіх видах забезпечення військової частини НОМЕР_2 або ж у службовому відрядженні.

З огляду на викладене у задоволенні позову просить відмовити повністю.

Також відповідач-2, покликаючись на поважність причин пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву, просить його поновити, а поданий відзив прийняти до розгляду.

Позиція відповідача-3 викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач-3 вказує, що військовослужбовцям військової частини НОМЕР_3 з 01 серпня 2022 року по 01 грудня 2022 року щомісячно здійснювалась виплата додаткової винагороди в розмірі до 30000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Тим військовослужбовцям військової частини НОМЕР_3 , які безпосередньо брали участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, понад виплачених 30000,00 грн додатково щомісячно виплачувалась винагорода до 70000,00 грн включно в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах.

Відповідач-3 зазначає, що позивач отримав додаткову винагороду в розмірі до 30000,00 грн за спірний період; крім того, за період з 04 липня 2022 року по 31 липня 2022 року позивачу була виплачена додаткова винагорода з розрахунку 70000,00 грн на місяць.

Щодо правових підстав виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди до 70000,00 грн за період з 01 серпня 2022 року по 14 жовтня 2022 року відповідач-3 відзначає, що у вказаний період позивач перебував у службовому відрядженні у складі зведеного загону відділу прикордонної служби (тип С) від військової частини НОМЕР_3 в оперативному підпорядкуванні військової частини НОМЕР_1 . За період перебування у службовому відрядженні позивача військова частина НОМЕР_1 мала б щомісячно до 05 числа повідомляти військову частину НОМЕР_3 про безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах за попередній місяць виключно у формі, передбаченій Додатком 2 до Наказу № 392-АГ. Але узагальнених даних, отриманих з передбачених пунктом 4 Наказу № 392-АГ документів, у вигляді інформації за формою, наведеною у Додатку 2 до наказу № 392-АГ, про дні безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, за період з 01 серпня 2022 року по 14 жовтня 2022 року, військова частина НОМЕР_1 (на ділянку якої був відряджений позивач) відповідно до вимог абзацу другого пункту 11 Наказу № 392-АГ військовій частині НОМЕР_3 не подавала до 05 числа щомісячно. Отже, у військової частини НОМЕР_3 відсутні правові підстави для нарахування та виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди за період з 01 серпня 2022 року по 14 жовтня 2022 року в розмірі до 70000,00 грн у зв`язку із неподанням військовою частиною НОМЕР_1 відповідно до вимог абзацу другого пункту 11 та Додатку 2 до Наказу № 392-АГ даних про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Відповідач-3 підсумовує, що протиправної бездіяльності в його поведінці за спірний період немає, з огляду на що у задоволенні позову просить відмовити повністю.

Також відповідач-3 покликається на пропуск позивачем місячного строку звернення до суду, встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України (в частині вимог, що стосуються періоду починаючи з 19 липня 2022 року), у зв`язку з чим просить суд позовну заяву залишити без розгляду на підставі частини третьої статті 123 КАС України.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 04 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін; витребувано у відповідача-1 докази нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за спірний період та докази, які підтверджують безпосередню участь позивача в бойових діях та перебування на території ведення бойових дій відповідно до Постанови № 168.

Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року залучено до участі у справі таких відповідачів: прикордонну комендатуру швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ); військову частину НОМЕР_3 ; витребувано у відповідача-2: належно засвідчені копії з журналу бойових дій; книги оперативно-службової діяльності та журналу надходження розпоряджень по підрозділу стосовно виконання бойових завдань позивачем у період з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року; рапорти (донесення) та довідки за формою, наведеною у додатку № 1 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року № 392/0/81-22-АГ, щодо позивача за період з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року; витребувано у військової частини НОМЕР_3 : докази відрядження позивача до військової частини НОМЕР_1 з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року; докази нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди за період з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року відповідно до Постанови № 168.

Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 06 березня 2023 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Позивач проходить військову службу та перебуває на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що не заперечується сторонами.

Відповідно до витягу із наказу ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького від 04 липня 2022 року № 270-ВВ «Про особовий склад» (з урахуванням витягу із наказу ректора ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19 жовтня 2022 року № 434-ВВ «Про особовий склад») належить вважати таким, що вибув у відрядження з метою участі у виконанні бойових (спеціальних) завдань з відсічі збройної агресії Російської Федерації, з 03 липня 2022 року на ділянку ІНФОРМАЦІЯ_4 та на ділянку НОМЕР_6 прикордонного загону, з 13 жовтня 2022 року на ділянку ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно з розпорядженнями Адміністрації Держприкордонслужби України від 27 червня 2022 року № Ш/25-1359-Е, від 16 вересня 2022 року № Ш/25-2075-Е, полковника ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, який перебуває у розпорядженні ректора Національної академії.

Згідно з витягом із наказу ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького від 02 грудня 2022 року № 505-ВВ «Про особовий склад» належить вважати таким, що прибув після відрядження полковника ОСОБА_1 , викладача кафедри загальновійськових дисциплін факультету безпеки державного кордону, який призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, з ділянки НОМЕР_6 прикордонного загону, 3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , 02 грудня 2022 року.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 14 жовтня 2022 року № 2834 полковник ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України, брав безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року. Підстава: бойове розпорядження Головнокомандувача ЗС України від 23 червня 2022 року № 4346; бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 червня 2022 року № 106Т.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Есманської селищної ради Шосткинського району Сумської області від 05 серпня 2022 року № 07-38/1305 ОСОБА_1 дійсно з 03 липня 2022 року перебував на території Есманської селищної ради Шосткинського району Сумської області, яка включена наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 01 червня 2022 року № 105) до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до витягу з наказу Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького від 10 серпня 2022 року № 691-ОС «Про виплату додаткової винагороди» наказано виплатити військовослужбовцям Національної академії, які брали участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, додаткову винагороду в розмірі із розрахунку 70000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування безпосередньо у районах у період здійснення зазначених заходів. Згідно з витягом з додатку до цього наказу право на виплату додаткової винагороди в сумі 63225,81 грн за період з 04 липня 2022 року по 31 липня 2022 року має полковник ОСОБА_1 . Підставою зазначено: лист від в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08 серпня 2022 року № 1.2/2262-22-Вих; рапорт начальника зведеного загону ВПС типу «С» від 03 серпня 2022 року № 25/11098-22-Вн.

Згідно з довідкою № 237 від 29 листопада 2024 року, виданою за підписом заступника головного бухгалтера начальника розрахункового відділення та штаб сержанта ІІІ категорії провідного бухгалтера Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, про додаткову винагороду, що нарахована та виплачена ОСОБА_1 за період з 01 липня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, позивачу нараховано та виплачено:

- у липні 2022 року: додаткову винагороду відповідно до Постанови № 168 (30000,00 грн) 30000,00 грн; додаткову винагороду відповідно до Постанови № 168 (70000,00 грн) 0,00 грн;

- у серпні 2022 року: додаткову винагороду відповідно до Постанови № 168 (30000,00 грн) 30000,00 грн; додаткову винагороду відповідно до Постанови № 168 (70000,00 грн) 63225,81 грн;

- у вересні 2022 року: додаткову винагороду відповідно до Постанови № 168 (30000,00 грн) 30000,00 грн; додаткову винагороду відповідно до Постанови № 168 (70000,00 грн) 0,00 грн;

- у жовтні 2022 року: додаткову винагороду відповідно до Постанови № 168 (30000,00 грн) 30000,00 грн; додаткову винагороду відповідно до Постанови № 168 (70000,00 грн) 0,00 грн.

Позивач, уважаючи протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, передбаченої Постановою № 168, за період з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є перевірка дотримання відповідачами норм законодавства під час нарахування та виплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168, за період з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року.

Щодо пропущеного відповідачем-2 строку на подання відзиву на позовну заяву, то суд з метою повного та всебічного встановлення всіх обставин справи, урахування позиції сторони відповідача з розглядуваного спору, а відтак ухвалення законного й обґрунтованого рішення та належного виконання завдань адміністративного судочинства, передбачених КАС України, уважає за необхідне прийняти такий відзив до розгляду.

Щодо доводів відповідача-3 про пропуск позивачем місячного строку звернення до суду, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КАС України, суд зазначає таке.

Положення статті 122 КАС України не містять норм, які б урегульовували строки звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Водночас такі строки встановлені Кодексом законів про працю України (далі КЗпП України, в редакції, чинній на час звернення позивача до суду). При цьому суд наголошує, що КАС України прямо визначає, що строк звернення до адміністративного суду може бути встановлений й іншим законом.

Так, частина друга статті 233 КЗпП України, яка діяла в редакції до 19 липня 2022 року, встановлювала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Водночас 19 липня 2022 року набрав чинності Закон України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі Закон № 2352), яким внесено зміни до КЗпП України, зокрема частину другу статті 233 цього Кодексу викладено у такій редакції: «Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Тож починаючи з 19 липня 2022 року законодавець установив строк для звернення працівника з позовом до суду про виплату усіх сум, що належать йому при звільненні, який становить три місяці та обчислюється з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Отже, з 19 липня 2022 року стаття 233 КЗпП України пов`язує початок обчислення тримісячного строку звернення з позовом до суду про виплату усіх сум, що належать працівнику при звільненні, з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Натомість у межах розглядуваного спору позивач на момент звернення з цим позовом до суду не був звільненим з військової служби, тобто був діючим військовослужбовцем, виконував обов`язки військової служби, а тому відлік строку звернення з таким позовом до суду для нього на підставі вимог статті 233 КЗпП України ще не розпочався.

Тож доводи відповідача-3 щодо пропуску позивачем строку звернення з цим позовом до суду суд відхиляє.

Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

За змістом частини першої статті 6 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (далі - Закон № 661) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону № 661 до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Статтею 16 Закону № 661 визначено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011), дія якого на підставі приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону поширюється на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У пункті 2 статті 9 Закону № 2011 установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 4 статті 9 Закону № 2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 1), який надалі було неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України та діє й на сьогодні.

Також указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (пункт 1).

На виконання указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року видав постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Пунктом 1 цієї постанови визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях і заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» до Постанови № 168 були внесені зміни, відповідно до яких: у пункті 1 в абзаці 1 слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць»; доповнено постанову пунктом 2-1 такого змісту: « 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

У решті зміст пункту 1 Постанови № 168 у частині, що стосується виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, на час виникнення спірних правовідносин не змінювався.

30 липня 2022 року Адміністрація Державної прикордонної служби України, покликаючись на пункт 2-1 Постанови № 168, видала Наказ № 392-АГ, який був уведений в дію з 01 серпня 2022 року.

Пункт 2 цього наказу визначав вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 Постанови № 168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю право на збільшення додаткової винагороди до 100000,00 грн пропорційно часу участі у розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі, а саме:

1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;

8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

У пункті 4 Наказу № 392-АГ встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Згідно з пунктом 5 Наказу № 392-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (абзац перший пункту 5 наказу).

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця (абзац другий пункту 5 наказу).

У довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 наказу).

Відповідно до пункту 10 Наказу № 392-АГ облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу та підготовку проєкту наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 цього наказу, в органах Держприкордонслужби покладено на штаб органу, а у випадку відсутності штабу - на підрозділ (посадову особу), який веде облік бойових дій. Надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу.

Відповідно до пункту 11 Наказу № 392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України (абзац перший пункту 11 наказу).

Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу (абзац другий пункту 11 наказу).

Згідно з пунктом 12 Наказу № 392-АГ виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.

Аналіз наведених вище норм вказує, що військовослужбовцям Держприкордонслужби на період дії воєнного стану щомісячно виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях і заходах.

Для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному до 100000,00 грн розмірі їхня безпосередня участь у бойових діях і заходах повинна бути підтверджена документально, про що свідчить зміст Наказу № 392-АГ.

Документальне підтвердження такої участі здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойовому наказі (бойовому розпорядженні); 2) журналі бойових дій (службово-бойових дій, вахтовому, навігаційно-вахтовому, навігаційному журналі), журналі ведення оперативної обстановки, бойовому донесенні (підсумковому, терміновому, позатерміновому) або постовій відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад; 3) рапорті (донесенні) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

З наведеного слідує, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій само собою не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн на місяць, передбаченої Постановою № 168.

Основною умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови № 168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними вище документами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 вересня 2024 року у справі № 200/4008/23.

Водночас обов`язок оформлення документів, визначених пунктами 4, 5, 11 Наказу № 392-АГ, які є підставою для нарахування і виплати коштів, покладено на начальників (керівників) органів Держприкордонслужби (командирів військових частин), які ведуть (вели) бойові дії, та до яких були відряджені військовослужбовці.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04 червня 2025 року у справі № 280/552/23.

У цій постанові Верховний Суд також відзначив, що, з`ясувавши до якого органу (підрозділу) Держприкордонслужби та в оперативне підпорядкування якого командира був відряджений позивач, судам доцільно було б вирішити питання про можливість залучення до участі в справі цей орган (підрозділ), як такий, який мав обов`язок оформлення документів, визначених, зокрема пунктами 4, 5, 11 Наказу № 392-АГ, оскільки тільки цей орган (підрозділ) може надати достовірну відповідь на питання чи створювали такі документи стосовно позивача, якщо так, то кому (до якого органу (підрозділу)) надсилалися відповідні відомості, а якщо не надсилалися, то яка була тому причина.

Суд встановив, що позивач (який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 ) у спірний період з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року перебував в оперативному підпорядкуванні (перебував у відрядженні) НОМЕР_6 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ). Вказана обставина підтверджується витягами із наказів ректора Національної академії від 04 липня 2022 року № 270-ВВ «Про особовий склад» (з урахуванням витягу із наказу від 19 жовтня 2022 року № 434-ВВ «Про особовий склад») та від 02 грудня 2022 року № 505-ВВ «Про особовий склад» про вибуття/прибуття позивача у/з відрядження.

Отже, обов`язок оформлення документів, визначених пунктами 4, 5, 11 Наказу № 392-АГ, які є підставою для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за спірний період, був покладений на відповідача-1, як орган Держрприкордонслужби, до якого був відряджений позивач.

Ухвалою від 04 листопада 2024 року суд витребував у відповідача-1 докази, які підтверджують безпосередню участь позивача в бойових діях та перебування на території ведення бойових дій відповідно до Постанови № 168 у спірний період.

Відповідач-1 подав відзив на позовну заяву, у якому пояснив, зокрема, що позивач у період з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року перебував в оперативному підпорядкуванні (перебував у відрядженні) НОМЕР_6 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) у складі зведеного загону у складі прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ), тож обов`язок оформлення документів, визначених пунктами 4, 5, 11 Наказу № 392-АГ, які є підставою для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за спірний період, був покладений саме на військову частину НОМЕР_2 .

Ураховуючи таке пояснення, а також керуючись принципом офіційного з`ясування всіх обставин справи, суд своєю ухвалою від 25 листопада 2024 року витребував у військової частини НОМЕР_2 належно засвідчені копії з журналу бойових дій; книги оперативно-службової діяльності та журналу надходження розпоряджень по підрозділу стосовно виконання бойових завдань позивачем у період з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року; рапорти (донесення) та довідки за формою, наведеною у додатку № 1 до Наказу № 392-АГ, щодо позивача за період з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року.

Відповідач-2 подав відзив на позовну заяву, суть доводів якого фактично зводиться до того, що військова частина НОМЕР_2 не була зобов`язана вчиняти будь-які дії, передбачені механізмом, визначеним Наказом № 392-АГ, для підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, оскільки у службовому відрядженні у цій військовій частині він не перебував, тобто військова частина НОМЕР_2 не є видавником бойових розпоряджень, наказів, не є уповноваженим органом по веденню журналів бойових дій, інших документів, які б могли підтвердити право позивача на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, а тому надати їх можливості не має. Натомість обов`язок щодо оформлення відповідних документів за спірний період був покладений саме на військову частину НОМЕР_1 , до якої був відряджений позивач.

Суд також своєю ухвалою від 25 листопада 2024 року витребував у військової частини НОМЕР_3 докази нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди за період з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року відповідно до Постанови № 168.

Відповідач-3 подав відзив на позовну заяву, у якому пояснює, що за спірний період з 04 липня 2022 року позивач щомісяця отримував додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн на місяць; крім того, за період з 04 липня 2022 року по 31 липня 2022 року позивачу була виплачена додаткова винагорода з розрахунку 70000,00 грн пропорційно на місяць (у розмірі 63225,81 грн). За період з 01 серпня 2022 року по 14 жовтня 2022 року у військової частини НОМЕР_3 були відсутні правові підстави для нарахування та виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди в розмірі до 70000,00 грн у зв`язку із неподанням військовою частиною НОМЕР_1 , в якій він перебував у службовому відрядженні, відповідно до вимог абзацу другого пункту 11 та Додатку 2 до Наказу № 392-АГ даних про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Факт нарахування та виплати позивачу військовою частиною НОМЕР_3 вказаних вище сум додаткової винагороди за спірний період підтверджується долученими відповідачем-3 до відзиву на позовну заяву витягом з наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10 серпня 2022 року № 691-ОС «Про виплату додаткової винагороди» та додатком до нього (у якому зазначений позивач), а також довідкою військової частини НОМЕР_3 від 29 листопада 2024 року № 237.

Отже, з наведеного випливає, що додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн (30000,00 грн + 63225,81 грн), пропорційно часу участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій та здійснення зазначених заходів, за період з 04 липня 2022 року по 31 липня 2022 року була нарахована та виплачена позивачу військовою частиною НОМЕР_3 , тож правові підстави для задоволення позовних вимог за такий період у суду відсутні.

Водночас документи, визначені пунктами 4, 5, 11 Наказу № 392-АГ, які є підставою для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за період з 01 серпня 2022 року по 14 жовтня 2022 року у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн, пропорційно часу його участі у бойових діях та здійснення заходів у матеріалах справи відсутні.

Суд зауважує, що відсутність таких документів за вказаний період не зумовлена тим, що позивач не брав участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій та здійснення зазначених заходів (оскільки протилежного відповідачами не доведено), а пов`язана виключно з тим, що обидві військові частини (2253 та 2193) заперечують свій обов`язок щодо оформлення відповідних документів.

Суд встановив, що відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 14 жовтня 2022 року № 2834 полковник ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , брав безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року. Підстава: бойове розпорядження Головнокомандувача ЗС України від 23 червня 2022 року № 4346; бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 червня 2022 року № 106Т.

Отже, позивач перебував у відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 та в період з 06 липня 2022 року по 14 жовтня 2022 року брав безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Суд повторює, що обов`язок оформлення документів, визначених пунктами 4, 5, 11 Наказу № 392-АГ, які є підставою для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за період з 01 серпня 2022 року по 14 жовтня 2022 року у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн, пропорційно часу його участі у бойових діях та здійснення відповідних заходів був покладений на військову частину НОМЕР_1 , як орган Держрприкордонслужби, до якого був відряджений позивач.

Однак військова частина НОМЕР_1 не забезпечила виконання такого обов`язку, що призвело до порушення права позивача на отримання збільшеної додаткової винагороди за період з 01 серпня 2022 року по 14 жовтня 2022 року.

Тож за вказаних обставин належить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо оформлення документів, визначених пунктами 4, 5, 11 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», які є підставою для нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій або здійснення заходів за період з 01 серпня 2022 року по 14 жовтня 2022 року.

Як наслідок, належить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 оформити документи, визначені пунктами 4, 5, 11 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», які є підставою для нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій або здійснення заходів за період з 01 серпня 2022 року по 14 жовтня 2022 року та надіслати такі документи військовій частині НОМЕР_3 .

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23 травня 2024 року у справі № 120/4387/23, від 24 травня 2024 року у справі № 120/4967/23, від 28 травня 2024 року у справі № 120/5170/23, від 08 серпня 2024 року у справі № 280/2754/23 та від 21 березня 2024 року у справі № 560/3159/23, порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій та здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду.

Також у постанові від 05 червня 2024 року у справі № 200/660/23 Верховний Суд вказав, що порушення порядку передання документів між військовими частинами не впливає на право позивача на отримання винагороди за участь у бойових діях або заходах з національної безпеки.

Однак наразі підстави визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати й виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій або здійснення заходів за період з 01 серпня 2022 року по 14 жовтня 2022 року відсутні, оскільки виплату такої додаткової винагороди здійснює саме військова частина НОМЕР_3 , у якій проходить військову службу позивач, на підставі документів, визначених пунктами 4, 5, 11 Наказу № 392-АГ та оформлених військовою частиною НОМЕР_1 , як органом Держприкордонслужби, до якого у вказаний період був відряджений позивач.

Водночас після виконання військовою частиною НОМЕР_1 цього рішення суду щодо оформлення документів, визначених пунктами 4, 5, 11 Наказу № 392-АГ, та надіслання таких документів військовій частині НОМЕР_3 у військової частини НОМЕР_3 виникне обов`язок щодо виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій або здійснення заходів за період з 01 серпня 2022 року по 14 жовтня 2022 року, виконання якого військова частина НОМЕР_3 (за умови отримання відповідних документів) не заперечує.

Отже, поданий позивачем позов із урахуванням всіх обставин, встановлених судом під час розгляду цієї справи, належить задовольнити частково, у належний спосіб, визначений судом вище.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частин першої, третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», за подання цього позову до суду судовий збір не сплачував, а тому його розподіл на підставі статті 139 КАС України не здійснюється.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні, тому їх розподіл також не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 (Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_2 ), прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_3 ), військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_4 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо оформлення документів, визначених пунктами 4, 5, 11 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», які є підставою для нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій або здійснення заходів за період з 01 серпня 2022 року по 14 жовтня 2022 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 оформити документи, визначені пунктами 4, 5, 11 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», які є підставою для нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій або здійснення заходів за період з 01 серпня 2022 року по 14 жовтня 2022 року та надіслати такі документи військовій частині НОМЕР_3 .

В решті позовних вимог - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 15 грудня 2025 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна