Справа № 826/11141/18
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року Справа№826/11141/18

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В. розглянувши в порядку загального провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (ідентифікаційний код 20572069, місцезнаходження: 08300, Київська область, село Гора, вулиця Бориспіль-7) до Державної авіаційної служби України (ідентифікаційний код 37536026, місцезнаходження: 01135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 14 )про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови Державної авіаційної служби України від 15.06.2018 серії АА №002665 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації на Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" у розмірі 85000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.06.2018 року посадовими особами відповідача відносно нього було складено протокол про АА № 002683 про правопорушення у галузі цивільної авіації (далі - Протокол) за порушення ДП МА «Бориспіль» частини шостою статті 118 Повітряного кодексу України, а саме здійснення з 20.12.2017 року діяльність без договору обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації.

В подальшому на підставі вказаного протоколу відповідачем було прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації серії АА № 002665 (далі - Постанова), якою на Державне підприємство «Міжнародний аеродром «Бориспіль» (далі - Позивач, ДП МА «Бориспіль») накладено штраф у розмірі 85 000,00 грн.

Щодо суті порушення позивач зазначає, що з метою забезпечення належного рівня безпеки польотів здійснило страхування відповідальності аеропорту перед третіми особами, як це вимагається Повітряним кодексом України шляхом укладання договору страхування відповідальності аеропорту перед третіми особами від 27.06.2017 року №37-14.2/1-3 з ТОВ «СК «Гардіан», який діє до укладення нового договору обов`язкового страхування. При цьому позивач наголошує, що вказаний договір № 37-14.2/1-3 відрізняється від договору обов`язкового страхування лише назвою.

Таким чином, ДП МА «Бориспіль» маючи діючі укладені договори страхування відповідальності аеропорту за шкоду заподіяну третім особам не могло порушити вимоги частини 6 статті 118 Повітряного кодексу України, що стало підставою для винесення оскаржуваної Постанови.

Також в спірній постанові визначено, що позивачем порушено вимоги Порядку і правил здійснення обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2017 року № 676, яка набула чинності з 20.12.2017 року (далі Постанова № 676), а саме не укладено договір обов`язкового страхування відповідальності експлуатанта аеропорту за шкоду заподіяну третім особам.

Позивач звертає увагу на те, що страхові компанії на час набрання поставною чинності не мали відповідних дозвільних документів на зайняття відповідним видом діяльності, а саме ліцензії на проведення обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації. В подальшому договір про обов`язкове авіаційне страхування цивільної авіації було укладено 23.05.2018 року.

Резюмуючи зазначене позивач вважає, що в його діях не було наявності вини щодо не укладання договору обов`язкового авіаційного страхування своєчасно.

На підставі визначеного позивач вважає свої права порушеними та просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову Державної авіаційної служби України від 15.06.2018 року серії АА № 002665 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації на Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» у розмірі 85 000,00 гривень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.06.2018 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

27.08.2017 року відповідачем надано відзив по справі, згідно змісту якого Державна авіаційна служба України зазначає, що у позивача відсутній сертифікат обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації, наявність якого передбачена законодавством. Вказане спростовує позицію ДП МА «Бориспіль», яка стосується договору № 37-14.2/1-3.

До того ж, договір № 37-14.2/1-3 укладений з особою, яка не мала ліцензії на проведення господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) в частині проведення обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації.

Таким чином відповідач вважає позов безпідставним.

Ухвалою суду від 10.06.2025 року прийнято до провадження адміністративну справу. Справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 29.07.2025 року розгляд адміністративної справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.08.2025 року у задоволенні клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, - відмовлено.

Ухвалою суду від 29.09.2025 року у задоволені клопотання представника позивача та представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, - відмовлено.

Ухвалою суду від 29.09.2025 року продовжено строк підготовчого засідання по справі на 30 днів. Розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 29.10.2025 року закінчено підготовче провадження та призначено адміністративну справу до розгляду по суті. Справу ухвалено розглядати в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

27.06.2017 року між позивачем та ТОВ «СК «Гардіан» укладено договір добровільного страхування відповідальності аеропорту перед третіми особами №37-14.2/1-3. Відповідно п. 6.1 Розд. 6 зазначеного Договору, він набирає чинності з дня укладання та діє по 10.07.2018 року. Загальний ліміт відповідальності, зазначений в пункті 7.1 вказаного договору, викладений в гривнях в цифрах не відповідає сумі, зазначеній прописом та не відповідає вказаному в договорі доларовому еквіваленту в 100,0 млн. дол. США.

Відповідно до поданої заявки ДП «МА «Бориспіль» від 25.01.2018 № 01-22-408 щодо сертифікації видів аеропортової діяльності «Пошукове та аварійно-рятувальне забезпечення» і «Протипожежне забезпечення», Державіаслужбою на підставі Положення № 520, пункту 3.6 Правил сертифікації аеропортів, затверджених наказом Державної служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації від 13.06.2006 № 407, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 23.06.2006 за № 740/12614, наказу від 23.04.2018 № 360 проведено розгляд та експертизу доказової документації та сертифікаційне обстеження ДП «МА «Бориспіль» згідно з програмою сертифікаційного обстеження щодо заявлених видів аеропортової діяльності.

За результатами розгляду, експертизи доказової документації та сертифікаційного обстеження ДП «МА «Бориспіль» складено акт, який 11.05.2018 був затверджений, та в якому зазначено, що комісією виявлено невідповідність, а саме, відсутній договір обов`язкового авіаційного страхування відповідальності сертифікованих суб`єктів наземного обслуговування за шкоду заподіяну третім особам, а договір добровільного страхування відповідальності аеропорту перед третіми особами № 37-14.2/1-3 від 27.06.2017 з терміном дії до 10.07.2018, укладений між Позивачем та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (далі - ТДВ «Гардіан») не відповідає вимогам Порядку і правил здійснення обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2017 № 676.

Загальний ліміт відповідальності, зазначений в пункті 7.1 вказаного договору, викладений в гривнях в цифрах не відповідає сумі, зазначеній прописом та не відповідає вказаному в договорі доларовому еквіваленту в 100,0 млн дол. США.

Крім цього, мінімальна страхова сума відповідно до вимог пункту 74 Порядку № 676 повинна бути 110,0 млн дол. США за офіційним обмінним курсом Національного банку.

01.06.2018 року начальником відділу аварійно-рятувального та пожежного захисту Державіаслужби України був складений протокол серії АА № 002683 про правопорушення у галузі цивільної авіації за порушення ДП МА «Бориспіль» частини шостою статті 118 Повітряного кодексу України, а саме здійснення з 20.12.2017 року діяльність без договору обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації.

Для надання пояснень з приводу зафіксованого порушення та складання протоколу уповноваженого представника ДП «МА «Бориспіль» було запрошено до Державіаслужби.

За результатами розгляду справи про правопорушення 15.06.2018 року Державною авіаційною службою України винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації серії АА № 002665, якою на Державне підприємство «Міжнародний аеродром «Бориспіль» накладено штраф у розмірі 85 000,00 грн. за порушення частини шостою статті 118 Повітряного кодексу України.

Згідно змісту звернення про реєстрацію страховика № 16/04/18/1, ТОВ «Страхова компанія «Гвадіан» повідомляє, що 11.04.2018 року Розпорядженням №м 514 Національної коміії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг Товариству видано ліцензію на проведення господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) в частині проведення обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 97 частини першої статті 1 ПКУ встановлено, що суб`єктами авіаційної діяльності є фізичні та юридичні особи незалежно від форми власності, відомчої підпорядкованості, які провадять діяльність у галузі цивільної авіації.

Згідно з частиною першою статті 3 ПКУ дія цього кодексу поширюється на фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості а саме:

в Україні - на юридичних та фізичних осіб в частині, що їх стосується, крім суб`єктів державної авіації, на яких поширюється дія статей 4, 7 - 9, 23 - 33, 38, 45, 46, частини першої статті 57, частини другої статті 63, 65, 69, статей 110- 116 і частини другої статті 119;

за межами України - на авіаційний персонал під час виконання службових обов`язків та цивільні повітряні судна України, їх експлуатацію та технічне обслуговування.

Нормами статті 117 ПКУ встановлено, що в Україні здійснюється обов`язкове авіаційне страхування цивільної авіації. Обов`язкове авіаційне страхування цивільної авіації здійснюється страховиками-резидентами, які отримали в установленому порядку ліцензію на здійснення обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації. Порядок і правила здійснення обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Як визначено ч. 6 ст. 118 Повітряного кодексу України, аеропорт та сертифіковані суб`єкти наземного обслуговування зобов`язані страхувати свою відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам.

Як визначено п. 1 ст. 2 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 року № 85/96-ВР (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), страховиками, які мають право здійснювати страхову діяльність на території України, є: фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно із Законом України "Про господарські товариства", з урахуванням того, що учасників кожної з таких фінансових установ повинно бути не менше трьох, та інших особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності (далі - страховики-резиденти).

Відповідно до пункту 59 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), затверджених постановою Кабінету Міністрів від 07.12.2016 №913 страховики, які мають ліцензію на обов`язкове авіаційне страхування цивільної авіації, зобов`язані бути зареєстрованими в уповноваженому органі виконавчої влади в галузі цивільної авіації.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 06.09.2017 №676 визначено, що страховиками є юридичні особи - резиденти України, які отримали в установленому порядку ліцензію на здійснення обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації.

Резюмуючи наведені положення суд зазначає, що страховиком в розумінні діючих станом на момент виникнення спірних правовідносин є юридична особа, яка отримала в установленому порядку ліцензію на здійснення обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації.

Як вже було зазначено вище, договір добровільного страхування відповідальності аеропорту перед третіми особами №37-14.2/1-3 між позивачем та ТОВ «СК «Гардіан» був укладений 27.06.2017 року. Разом з цим ліцензію на проведення господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) в частині проведення обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації ТОВ «СК «Гардіан» отримало 11.04.2018 року.

Таким чином суд констатує, що ТОВ «СК «Гардіан» станом на момент укладання договору №37-14.2/1-3 не мав статусу страхувальника.

А відтак положення ч. 6 ст. 118 Повітряного кодексу України в межах даного спору є порушеними позивачем на підставі ч. 7 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі», згідно з якою забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом.

Державіаслужба діє відповідно до Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2014 року № 520 (далі - Положення № 520), є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України, та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Відповідно до норм Повітряного кодексу України (далі - ПКУ) та Положення № 520 одним з основних завдань Державіаслужби є здійснення державного контролю та нагляду за безпекою цивільної авіації.

До завдань Державіаслужби відноситься здійснення нагляду та контрі дотриманням суб`єктами авіаційної діяльності вимог законодавства, авіац правил України, зокрема шляхом проведення планових і позапланових перевірок, аудитів та інспектувань, а також ситуаційних експеримє випробувань, оглядів, спостережень (підпункт 9 пункту 4 Положення № 1 зазначене положення кореспондується з частинами першою та другою статті ПКУ).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2011 № 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2012 за № 73/203 86 (далі - Порядок № 637), підставою для розгляду справи про правопорушення у галузі цивільної авіації є протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації, складений за формою згідно з додатком 1.

Відповідно до пункту 3.1 Порядку № 637 розглядає справи про правопорушення у галузі цивільної авіації Державіаслужба України, за результатами розгляду виноситься постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації або постанова про закриття провадження у справі про правопорушення у галузі цивільної авіації.

Пунктом 3.2. Порядку № 637 передбачено, що від імені Державіаслужби України розглядати справи про правопорушення і накладати стягнення мають право Голова Державіаслужби України, його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи Державіаслужби України.

На підставі викладеного суд вважає, що враховуючи порушення позивачем ч. 6 ст. 118 Повітряного кодексу України (про що зазначалося вище), постанова Державної авіаційної служби України від 15.06.2018 серії АА №002665 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації на Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" у розмірі 85000,00 грн. є правомірною та скасуванню не підлягає.

Так, у пункті 80 рішення у справі «Перес проти Франції» («Perez v. France», заява № 47287/99) ЄСПЛ зазначив, що гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на справедливий судовий розгляд включає право сторін, що беруть участь у справі, представляти будь-які зауваження, які вони вважають доречними до їхньої справи. Оскільки метою Конвенції є забезпечення не теоретичних чи ілюзорних прав, а прав фактичних і ефективних (див. рішення у справі «Артіко проти Італії» (Artico v. Italy) серія A. 37, пункт 33), це право можна вважати ефективним тільки в тому випадку, якщо зауваження були дійсно «заслухані», тобто належним чином враховані судом, який розглядає справу. Отже, дія статті 6 Конвенції полягає в тому, щоб, серед іншого, зобов`язати суд провести належний розгляд зауважень, доводів і доказів, представлених сторонами у справі, неупереджено вирішуючи питання про їх належності до справи (див. рішення у справі «Ван де Хурк проти Нідерландів» (Van de Hurk v. Netherlands) серія A. 288, заява № 16034/90, пункт 59).

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, внаслідок чого позовні вимоги не належать до задоволення.

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (ідентифікаційний код 20572069, місцезнаходження: 08300, Київська область, село Гора, вулиця Бориспіль-7) до Державної авіаційної служби України (ідентифікаційний код 37536026, місцезнаходження: 01135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 14 )про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.В. Стойка