Справа № 580/11265/25
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року справа № 580/11265/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 2), в якому позивач просить:

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у перерахунку пільгового стажу в кратному обрахунку № 94 від 17.09.2025;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно переглянути заяву ОСОБА_1 від 28.07.2025 про перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу на підставі статті 60 Закон України Про пенсійне забезпечення період роботи з 15.10.2014 по 04.10.2024 від 28.07.2025 за результатами повторного розгляду здійснити перерахунок та виплатити недотримане пенсійне забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно не здійснено вищевказаного зарахування стажу роботи у подвійному розмірі на підставі статті 60 Закон України Про пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 13.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подало суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у її задоволенні. Зазначає, що не приймало рішення за наслідками розгляду заяви позивача, відтак спір з ним відсутній.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у її задоволенні. Зазначає, що згідно наданих документів встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді лікаря-епідеміолога в КНП «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» з 15.10.2014 по 04.10.2024.

Для зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи з 15.10.2014 по 04.10.2024 на посаді лікаря-епідеміолога в КНП «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» підстави відсутні, оскільки зарахування до страхового стажу в подвійному розмірі періоду роботи після 01.01.2004 не передбачено статтею 24 Закону № 1058.

Враховуючи зазначене, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно заяви від 09.09.2025 № 3522.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закон України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

09.09.2025 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу з 15.10.2014 по 04.10.2024 у подвійному розмірі на підставі статті 60 Закон України Про пенсійне забезпечення.

За наслідками розгляду вказаної заяви за принципом екстериторіальності, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.09.2025 №94 відмовлено у перерахунку пенсії.

Підставою відмови вказано, що для зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи з 15.10.2014 по 04.10.2024 на посаді лікаря-епідеміолога в КНП «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» підстави відсутні, оскільки зарахування до страхового стажу в подвійному розмірі періоду роботи після 01.01.2004 не передбачено статтею 24 Закону № 1058.

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернулась в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам, суд врахував, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно із статтею 9 Закону №1058 за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 10 Закону №1058 встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно пункту 16 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058, положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Згідно із статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку про те, що законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено вичерпний перелік видів пенсій і особі призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Як установлено судом, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закон України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, з моменту призначення позивачу пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», між нею та органом Пенсійного фонду України виникли правовідносини у сфері пенсійного забезпечення, які урегульовані саме на підставі норм вказаного Закону.

В свою чергу, позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок вислуги років на підставі статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналіз положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» свідчить про те, що вказана норма застосовується у випадку призначення особі трудової пенсії за вислугу років на підставі саме цього Закону та враховується для обчислення пільгового стажу роботи.

Враховуючи, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а звертаючись до суду з позовом просить зобов`язати провести їй перерахунок вислуги років у пільговому розмірі, а не стажу роботи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Аналогічні висновки викладену у постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі №265/4648/14-а.

Отже, суд не встановив, що в спірних правовідносинах мали місце неправомірні дії чи рішення зі сторони відповідачів.

Тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а понесені судові витрати розподілу.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 .

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ