Справа № 320/61685/25
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову без розгляду

15 грудня 2025 року Київ № 320/61685/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся 10.12.2025 до Київського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд:

- заборонити Сумському державному університету (зокрема Вченій раді) вчиняти будь-які дії щодо розгляду справи щодо наявності фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації в дисертації на здобуття наукового ступеня доктора філософії Маслова Владислава Олександровича на тему «Організаційно-економічний механізм реалізації державно-приватного партнерства в Україні» за спеціальністю 051 Економіка, Галузь знань: 05 Соціальні та поведінкові науки, захист якої відбувся 07.06.2025 р. у Разовій спеціалізованій вченій раді, утвореній наказом Сумського державного університету від 17.04.2025 р. №0363-1, а у разі проведення такого розгляду - введення прийнятого вченою радою Сумського державного університету рішення (за наслідками такого розгляду) до Єдиної державної електронної бази з питань освіти, до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 заява про забезпечення позову у справі №320/61685/25 передана до розгляду судді Парненко В.С.

Розглянувши подану заяву судом встановлено наступне.

Заявник у справі має намір звернутись до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумського державного університету (40007, Сумська обл., м. Суми, вул. Харківська, буд. 116, ), в якій проситиме суд:

- визнати протиправними дії Сумського державного університету щодо розгляду скарги/ повідомлення ОСОБА_2 (яке надійшло 29.08.2025 року та було зареєстровано за № Б-052/0/0-ез) та перевірки зазначених у ньому відомостей щодо порушення академічної доброчесності, наявності фактів академічного плагіату в дисертації на здобуття наукового ступеня доктора філософії ОСОБА_1 на тему «Організаційно-економічний механізм реалізації державно-приватного партнерства в Україні» (захист якої відбувся 07.06.2025 р.);

- визнати протиправним та скасувати рішення вченої ради Сумського державного університету від 16.10.2025р. (введене в дію наказом Сумського державного університету від 20.10.2025 р. № 1068-I);

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з етики та врегулювання конфліктів Сумського державного університету від 19.11.2025;

- визнати протиправним та скасувати рішення вченої ради Сумського державного університету від 11.12.2025;

- зобов`язати Сумський державний університет утриматися від подальшого розгляду скарги/повідомлення ОСОБА_2 (яке надійшло 29.08.2025 року та було зареєстровано за № Б-052/0/0-ез) та перевірки зазначених у ньому відомостей щодо порушення академічної доброчесності, наявності фактів академічного плагіату у вказаній докторській дисертації ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник зазначає, що 11.12.2025 року на засіданні вченої ради Сумського державного університету, заплановано ухвалити рішення про скасування рішення спеціалізованої вченої ради ІD 8585 про присудження ступеня доктора філософії ОСОБА_1 та введення даного рішення до Єдиної державної електронної бази з питань освіти протягом трьох робочих днів з дня його прийняття, що призведе до фактичної втрати ним наукового ступеня та порушення прав та інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких він має намір звернутися до суду. У разі скасування рішення разової ради про присудження ступеня доктора філософії після видачі здобувачеві диплома доктора філософії такий диплом вважається недійсним з дня прийняття відповідного рішення . Протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення закладом щодо скасування рішення разової ради про присудження ступеня доктора філософії інформація про недійсність диплома доктора філософії вноситься ним до Єдиної державної електронної бази з питань освіти. Наведені вище обставини дають підстави вважати, що без вжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, розгляд звернення ОСОБА_2 (зазначених у ньому відомостей) продовжиться, внаслідок чого буде прийнято рішення про скасування рішення разової спеціалізованої вченої ради про присудження ступеня доктора філософії ОСОБА_1 . Це може зробити неможливим (істотно ускладнити) ефективний захист та поновлення порушених і оспорюваних прав/інтересів заявника, за захистом яких він звертається до суду, оскільки на момент ухвалення та набрання законної сили судовим рішенням за його позовом, такий розгляд вже завершиться прийняттям рішення по суті звернення (що має статися 11.12.2025), яким буде рішення про втрату заявником ступеня доктора філософії. Таким чином, порушення відповідачем прав заявника продовжиться, що вимагатиме від нього додаткових зусиль та коштів для їх відновлення. Серед іншого, це може призвести до втрати ним роботи та доходу, які пов`язані з наявністю у заявника ступеня доктора філософії (згідно наказу ректора Луцького національного технічного університету від 09.09.2025 № 198/01-04 ОСОБА_1 призначено на посаду доцента кафедри підприємництва, торгівлі та логістики за строковим трудовим договором з 10.09.2025 по 31.08.2026 та встановлено доплату за науковий ступінь доктора філософії). Це також може завдати шкоди інтересам його малолітньої доньки, на утримання якої за рахунок цього доходу сплачуються аліменти (на підставі судового наказу Деснянського районного суду м. Києва від 08.11.2019 р. у справі №754/15984/19). Тобто, в цьому випадку, визнання протиправності дій Сумського державного університету не матиме практичного значення та не забезпечить ефективний захист прав заявника.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (пункт 1); або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (пункт 2).

Відповідно до частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частино 2 статті 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (пункт 5 частини 3 статті 151 КАС України).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 у справі №826/8556/17 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 78022699).

Інститут забезпечення позову за своєю сутністю є інститутом попереднього судового захисту порушеного права. На цій стадії процесу суд не констатує факт порушення права, однак забезпечує можливість виконання рішення суду, яке може бути прийнято на користь позивача. Існування інституту забезпечення позову обумовлено потребою в ефективному юридичному захисті прав та інтересів людини. Ефективне використання інституту забезпечення позову унеможливить порушення права людини, яке, на думку останньої, є порушеним.

Судом встановлено, що 29.08.2025 року до Сумського державного університету надійшло звернення від ОСОБА_2 щодо порушення етики академічної доброчесності, неправомірного використання ОСОБА_1 не належної йому інтелектуальної власності та порушення авторського права. Звернення зареєстровано за № Б-052/0/0-ез.

Згідно рішення вченої ради Сумського державного університету від 16.10.2025 «до ректора СумДУ Василя Карпуші та голови вченої ради СумДУ ОСОБА_3 звернувся з повідомленням проректор з наукової роботи СумДУ, член вченої ради Анатолій Чорноус щодо можливого порушення норм академічної доброчесності ОСОБА_4 під час підготовки дисертаційної роботи на здобуття наукового ступеня доктор філософії. У своєму повідомленні він зазначає, що дисертаційна робота ОСОБА_1 на тему «Організаційно-економічний механізм реалізації державно-приватного партнерства в Україні» з галузі знань 05 «Соціальні та поведінкові науки» за спеціальністю 051 «Економіка», захист якої відбувся 07 червня 2025 у разовій спеціалізованій вченій раді 8585, утвореній наказом ректора Сумського державного університету від 17 квітня 2025 р. №0365-1 на підставі рішення вченої ради СумДУ (протокол № 12 від 10 квітня 2025 р.), має збіги з монографією: ОСОБА_2 . Розвиток транспортної інфраструктури України на засадах державно-приватного партнерства: монографія / Н.М. Бондар. К.: НТУ, 2014. 336 с. без належного посилання на першоджерело».

Рішенням вченої ради Сумського державного університету від 16.10.2025 (введене в дію наказом Сумського державного університету від 20.10.2025 № 1068-I) постановлено:

« 1. Голові комісії з етики та врегулювання конфліктів СумДУ Інні Школьник у термін до 20 листопада на засіданні комісії з етики та врегулювання конфліктів розглянути питання про дотримання принципів академічної доброчесності при підготовці дисертації доктора філософії ОСОБА_1 . Висновок надати вченій раді СумДУ».

« 3. Голові вченої ради Анатолію Васильєву відповідно до п. 46. «Порядку присудження ступеня доктора філософії та скасування рішення разової спеціалізованої вченої ради закладу вищої освіти. наукової установи про присудження ступеня доктора філософії» (затверджено Постановою КМУ від 12 січня 2022 р. № 44) не пізніше грудня місяця винести на засідання вченої ради питання про скасування або залишення в силі рішення разової спеціалізованої вченої ради 8585 про присудження ступеня доктора філософії ОСОБА_1 ».

На виконання рішення вченої ради від 16.10.2025 року Комісія з етики та врегулювання конфліктів 23.10.2025 року провела підготовче засідання, на якому було розпочато розгляд питання можливого порушення норм академічної доброчесності під час підготовки дисертації на здобуття наукового ступеня доктора філософії ОСОБА_1 .

19.11.2025 року було проведено засідання Комісії, на якому було прийнято рішення щодо питання порушення норм академічної доброчесності під час підготовки дисертації на здобуття наукового ступеня доктора філософії ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу № 3 засідання Комісії з етики та врегулювання конфліктів від 19.11.2025 остання встановила «у дисертації доктора філософії на тему «Організаційно-економічний механізм реалізації державно-приватного партнерства в Україні»» ОСОБА_1 було допущено порушення академічної доброчесності у вигляді академічного плагіату, а саме часткове оприлюднення наукових результатів, отриманих іншою особою, як результатів власного дослідження».

Згідно пункту 23 Порядку присудження ступеня доктора філософії та скасування рішення разової спеціалізованої вченої ради закладу вищої освіти, наукової установи про присудження ступеня доктора філософії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2022 № 44 (далі Порядок №44):

Заклад забезпечує створення необхідних умов для проведення разовою радою перевірки дотримання здобувачем академічної доброчесності.

У разі виявлення членами ради академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації у дисертації та/або наукових публікаціях здобувача рецензент (офіційний опонент) зазначає про це у своїй рецензії (відгуку).

Пунктом 36 Порядку №44 встановлено, що заклад, який утворив разову раду, до видачі здобувачеві диплома доктора філософії має право скасувати рішення разової ради про присудження ступеня доктора філософії у зв`язку з порушенням встановленої цим Порядком процедури захисту дисертації.

Відповідно пункту 45 Порядку №44 Заклад, в якому утворена разова рада, або його правонаступник має право скасувати рішення разової ради про присудження ступеня доктора філософії у зв`язку з виявленням у дисертації та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації незалежно від строку, що минув після присудження разовою радою ступеня доктора філософії. Заклад протягом трьох місяців з моменту виявлення ним у захищеній дисертації та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації або з дня надходження до закладу повідомлення про зазначені факти розглядає питання щодо скасування рішення разової ради про присудження ступеня доктора філософії.

Відповідно пункту 46 Порядку №44 Порядок встановлення фактів порушення академічної доброчесності та скасування рішення разової ради визначається вченою радою закладу з урахуванням вимог Закону України Про освіту, спеціальних законів та цього Порядку.

Питання щодо скасування рішення разової ради про присудження ступеня доктора філософії у зв`язку з виявленням у дисертації та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації виноситься на засідання вченої ради закладу. Про дату, час і місце проведення засідання вченої ради інформуються особа, яка подала повідомлення, особа, рішення про присудження якій ступеня доктора філософії оскаржується, та у разі потреби члени відповідної разової ради за п`ять робочих днів до дати засідання. Вчена рада на своєму засіданні приймає рішення про скасування рішення разової ради про присудження ступеня доктора філософії або про залишення рішення разової ради в силі.

Згідно пункту 51 Порядку №44 у разі скасування рішення разової ради про присудження ступеня доктора філософії після видачі здобувачеві диплома доктора філософії такий диплом вважається недійсним з дня прийняття відповідного рішення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення закладом/Національним агентством щодо скасування рішення разової ради про присудження ступеня доктора філософії інформація про недійсність диплома доктора філософії вноситься ними до Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Пунктом 52 Порядку №44 визначено, що у разі скасування рішення разової ради у зв`язку з порушенням встановленої цим Порядком процедури захисту дисертації здобувач має право на подання дисертації за тією ж темою до захисту повторно.

У разі скасування рішення разової ради у зв`язку з виявленням у дисертації та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації дисертація повторно до захисту не подається.

З урахуванням наведеного, суд звертає увагу заявника, що доказів проведення засідання вченою радою Сумського державного університету, зокрема, 11.12.2025 ним не надано.

Відтак у суду відсутні підстави вважати, що таке засідання вченої ради мало місце 11.12.2025 і на вказаному засіданні було прийняте рішення про скасування рішення спеціалізованої вченої ради ІD 8585 про присудження ступеня доктора філософії Маслову Владиславу Олександровичу, яке заявник має намір оскаржити.

При цьому, слід зазначити, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Аналогічний правовий висновок викладено у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 у зразковій справі № 560/2120/20, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення вченої ради Сумського державного університету від 16.10.2025р. (введене в дію наказом Сумського державного університету від 20.10.2025 р. № 1068-I); визнання протиправним та скасування рішення Комісії з етики та врегулювання конфліктів Сумського державного університету від 19.11.2025, суд зазначає наступне.

Спірне рішення вченої ради Сумського державного університету від 16.10.2025 та рішення Комісії з етики та врегулювання конфліктів Сумського державного університету від 19.11.2025 є процедурними, не породжують правових наслідків для позивача, а тому не можуть бути самостійним предметом судового оскарження. Ці рішення з урахуванням їх змісту, висновків та вирішених питань не мають впливу на права, обов`язки та інтереси позивача як учасника освітнього процесу, не скасовують присудження наукового ступеня, не звужують і не скасовують його прав, а отже, не породжують й правовідносин, у яких виникає публічно-правовий спір, за результатом вирішення якого може бути ухвалене судове рішення, яке б відповідало завданню адміністративного судочинства.

Процедурні рішення, які передують прийняттю рішення про скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня, не можуть бути самостійним предметом судового оскарження, оскільки не порушують права учасників цих відносин і, відповідно, не породжують для них права на судовий захист. Воно носить суто інформаційно-рекомендаційний характер для забезпечення виконання основних завдань та функцій закладу.

Такі рішення можуть бути оцінені судом лише після прийняття закладом відповідного рішення та у межах розгляду справи, предметом якої є оскарження такого рішення особою, чиїх прав воно стосується.

Аналогічні висновки у подібних правовідносинах викладену Верховним Судом у постанові від 24.07.2024 року у справі № 640/23574/20.

Щодо зазначених заявником позовних вимог про визнання протиправними дії Сумського державного університету щодо розгляду скарги/ повідомлення ОСОБА_2 (яке надійшло 29.08.2025 року та було зареєстровано за № Б-052/0/0-ез) та перевірки зазначених у ньому відомостей щодо порушення академічної доброчесності, наявності фактів академічного плагіату в дисертації на здобуття наукового ступеня доктора філософії ОСОБА_1 на тему «Організаційно-економічний механізм реалізації державно-приватного партнерства в Україні» (захист якої відбувся 07.06.2025 р.); зобов`язання Сумський державний університет утриматися від подальшого розгляду скарги/повідомлення ОСОБА_2 (яке надійшло 29.08.2025 року та було зареєстровано за № Б-052/0/0-ез) та перевірки зазначених у ньому відомостей щодо порушення академічної доброчесності, наявності фактів академічного плагіату у вказаній докторській дисертації ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Обраний вище заявником спосіб захисту шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, передбачений частиною 3 статті 5 КАС України, не може бути застосований стосовно оскарження дій закладу щодо здійснення контролю за дотриманням академічної доброчесності.

Контроль у сфері забезпечення якості вищої освіти, здійснюваний закладом, є однією з форм реалізації державної влади, що спрямована на забезпечення дотримання вимог законодавства, стандартів і нормативних документів у галузі вищої освіти.

Охоронюваний законом інтерес особи, який підлягає захисту судом, не охоплюється лише самим фактом призначення перевірки на виконання уповноваженим контролюючим органом визначених законом повноважень, оскільки держава має право здійснювати контроль в межах визначеної нею ж процедури.

Суд захищає право або інтерес особи в конкретному спорі, але не може заздалегідь заборонити проведення перевірок у цілому, якщо такі перевірки здійснюється у межах повноважень відповідного суб`єкта владних повноважень (адміністративного органу).

Таким чином, вимога до відповідача утриматися від проведення перевірки є втручанням у виконання органом його публічно-владної управлінської функції з встановлення фактів академічного плагіату, фабрикації чи фальсифікації. Відповідно, така вимога не може слугувати підставою для судового оскарження його дій у порядку, передбаченому частиною 3 статті 5 КАС України.

Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постановах від 22.03.2018 у справі №800/559/17, від 03.04.2018 року у справі № 9901/152/18, від 30.05.2018 року у справі № 9901/497/18, від 08.04.2020 року у справі № 11-883апп19 та від 08.09.2021 року у справі № 816/228/17 сформулювала правову позицію про те, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" необхідно тлумачити з огляду на положення частини третьої статті 124 Конституції України в ширшому значенні як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду, Суд не роз`яснює позивачеві до юрисдикції якого суду мав би належати розгляд даної справи.

З огляду на зазначене, ініційований заявником судовий спір у даній справі до прийняття закладом будь-якого рішення за результатами перевірки не підлягає судовому розгляду.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 20.12.2024 року у справі № 120/11425/23.

У рішеннях Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) неодноразово підкреслювалося, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) не є абсолютним і може підлягати обмеженням за певних умов.

Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ у справі "Ашінгдан проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. The United Kingdom) від 28 травня 1985 року, пункт 57, Серія A, № 93, заява № 8225/78).

З урахуванням наведеного, неправомірність дій відповідача при призначенні і проведенні перевірки академічної доброчесності не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки (за їх наявності), зокрема, щодо можливих порушень процедури її проведення. У такому разі суть права, гарантованого статтею 6 Конвенції, не порушується.

Статтею 154 КАС України визначено, якщо заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу або подано особою, яка відповідно до частини 6 статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, суд повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно із частиною 6 статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Оскільки КАС України не визначає можливості повернення без розгляду заяви про забезпечення позову у зв`язку із тим, що позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, то суд вважає за необхідне застосувати до цих правовідносин аналогію закону, а саме приписи пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України, якими визначені підстави відмови у відкритті провадження.

Відтак, зважаючи на предмет спору позовної заяви, з якою має намір звернутися заявник до суду та те, що такий спір не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення заяви про забезпечення позову без розгляду.

Керуючись статтями 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Парненко В.С.