Справа № 340/7213/25
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року справа № 340/7213/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши у м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі Управління) про визнання протиправною і скасування постанови про стягнення виконавчого збору,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до відповідача про визнання протиправною і скасування постанови від 06 грудня 2018 року щодо стягнення виконавчого збору у сумі 128110,92 грн.

У судовому засіданні представник підтримав вимогу позову.

Пояснив, що виконавча служба прийняла постанову про стягнення виконавчого збору у день повернення стягувачу виконавчого документа, не виконавши рішення суду.

Зазначив, що виконавчий збір можна стягувати, якщо виконавча служба фактично стягує борг у примусовому порядку.

Управління заперечило стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.34-36).

Пояснило, що законодавство зобов`язувало прийняти постанову про стягнення виконавчого збору, якщо виконавчий документ повертають стягувачу, незалежно від фактично стягнутого боргу.

29 жовтня 2025 року суд відкрив спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с.23-24).

12 грудня 2025 року представники сторін не з`явилися до суду, будучи належним чином обізнані про час і місце розгляду справи (а.с.76-80, 91).

Представник позивача подав заяву про завершення розгляду справи у порядку письмового провадження (а.с.81).

Керуючись приписами частини 9 статті 205 КАС України, суд завершив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Суд, вислухавши пояснення представника Лінчика Ю.М. і дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, 17 серпня 2017 року Фортечний відділ державної виконавчої служби м.Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (далі Відділ) відкрив виконавче провадження стосовно ОСОБА_1 про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» (далі Банк) коштів у сумі 1281109,23 грн (а.с.63 (на звороті)).

Підстава виконавчий лист суду.

23 лютого 2018 року Відділ наклав арешт на майно боржника (а.с.64 (на звороті)).

06 листопада 2018 року виконавче провадження передали до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області (далі Управління 2) (а.с.65 (на звороті)).

20 листопада 2018 року Управління 2 наклало арешт на майно боржника (а.с.68).

06 грудня 2018 року Управління 2 прийняло постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 128110,92 грн. (а.с.70).

06 грудня 2018 року Управління 2 прийняло постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі приписів пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) (а.с.71).

22 грудня 2018 року Відділ відкрив виконавче провадження стосовно стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору (а.с.85).

Виконавче провадження, яке перебувало у провадженні Управління 2, знищене за строком давності (а.с.12).

Управління 2 не надало доказів отримання боржником постанови про стягнення виконавчого збору від 06 грудня 2018 року.

Відділ не надав доказів надіслання і отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 грудня 2018 року (а.с.82-90).

Управління правонаступник владних повноважень Управління 2.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду 22 жовтня 2025 року (а.с.16).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Так, приписами пункту 1 частини 2 статті 287 КАС України встановлено, що позовну заяву стосовно оскарження рішення виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач стверджує, що про існування постанови про стягнення виконавчого збору дізнався 15 жовтня 2025 року, отримавши письмову відповідь Відділу (а.с.11).

Ні Відділ, ні відповідач не надали доказів отримання ОСОБА_1 раніше у часі постанов про стягнення виконавчого збору і відкриття виконавчого провадження на підставі постанови про стягнення виконавчого збору.

Таким чином строк звернення до суду розпочав відлік з 16 жовтня 2025 року.

Отже, позивач не пропустив його.

Приписами частин 1 2 статті 27 Закону (в реакції на час відкриття першого виконавчого провадження (17 серпня 2017 року)) встановлено, виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Отже, на день відкриття виконавчого провадження законодавство стягнення виконавчого збору пов`язувало (обумовлювало, ставило у залежність) з примусово фактично стягнутою сумою коштів.

06 грудня 2018 року Управління 2 повернуло виконавчий лист Банку на підставі приписів пункту 1 частини 1 статті 37 Закону.

Цією нормою права встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо останній подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що ні Відділ, ні Управління 2 не стягнули з ОСОБА_1 жодних коштів на користь боржника.

Стягуючи виконавчий збір, Управління 2 застосувало приписи частин 1-2 статті 27 Закону, які набрали чинності з 10 листопада 2018 року.

Цією нормою права встановлено, що виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Отже, на день прийняття постанови про стягнення виконавчого збору законодавство стягнення виконавчого збору не пов`язувало з примусово фактично стягнутою сумою коштів.

Постає запитання: якою редакцією статті 27 Закону мало керуватися Управління 2?

Керуючись принципом правової визначеності, мало застосувати редакцію, яка діяла на день відкриття виконавчого провадження, а межах якого прийняли постанову про стягнення виконавчого збору.

Такий правовий висновок поділяє Верховний Суд.

Вирішуючи такі ж позовні вимоги, Велика Палата Верховного Суду 11 березня 2020 року (справа №2540/3203/18) і Касаційний адміністративний суд 22 січня 2021 року (справа №400/4023/19) прийняли постанови, зробивши висновок, що виконавчий збір обчислюється у відсотковому відношенні від фактично стягнутої суми коштів.

Такий висновок зроблено на підставі приписів статті 27 Закону (в редакції, яка діяла до 28 серпня 2018 року).

Верховний Суд обрав таку редакцію, оскільки виконавчі провадження відкриті до згаданої дати.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про протиправність і скасування постанови про стягнення виконавчого збору, так як ні Відділ, ні Управління 2 не стягнули з ОСОБА_1 жодних коштів на користь боржника.

Отже, позов належить задовільнити.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору в сумі 1281,11грн (а.с.22).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов.

Визнати протиправною і скасувати постанову Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області від 06 грудня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 128110,92 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1281,11 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ