Справа № 420/38773/24
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 420/38773/24

адміністративне провадження № К/990/42990/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білоуса О.В.,

суддів - Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л.,

за участю секретаря судового засідання Носенко Л.О.,

представника позивача Зарудної А.І.,

представника відповідача Матвійчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна група «Гарант якості» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року (головуючий суддя Андрухів В.В.), постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року та додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року (головуючий суддя Ступакова І.Г., судді Бітов А.І., Лук`янчук О.В.) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна група «Гарант якості» про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна група «Гарант якості» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року Головне управління ДПС в Одеській області (далі - ГУ ДПС в Одеській області) звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна група «Гарант якості» (далі - ТОВ «БГ «Гарант якості», Товариство), в якому, з урахуванням заяви від 10 квітня 2025 року про зменшення розміру позовних вимог, просило стягнути з усіх відкритих рахунків у банках, обслуговуючих підприємство, податкову заборгованість: по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати - 1373,29 грн, на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), КБК 11010100, , отримувач коштів ГУК в Од.обл./Одеська міська ТГ/11010100; по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 1715219,29 грн, на бюджетний рахунок UA0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), КБК 14060100, , отримувач коштів ГУК в Од.обл./Одеська область/ 14060100.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що згідно відомостей інтегрованої картки платника податків за ТОВ «БГ «Гарант якості» рахується заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1373,29 грн та податку на додану вартість у розмірі 1715219,29 грн. У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості, ГУ ДПС в Одеській області на адресу ТОВ «БГ «Гарант якості» була надіслана податкова вимога форми «Ю» №0-1532 від 9 квітня 2024 року. Оскільки заборгованість відповідачем у добровільному порядку не була сплачена, у податкового органу виникли підстави для стягнення суми боргу у судовому порядку.

У лютому 2025 року ТОВ «БГ «Гарант якості» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до ГУ ДПС в Одеській області, і якій просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25 липня 2024 року №31132/15-32-04-06, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 1599878 грн (у тому числі за податковими та/або іншими зобов`язаннями - 1279902 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 319976 грн).

В обґрунтування позову вказувало, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте за наслідками камеральної перевірки даних, задекларованих ТОВ «БГ «Гарант якості» у податковій звітності з ПДВ за звітний податковий період за грудень 2023 року, є протиправним та підлягає скасуванню. Товариство зазначає про необґрунтованість висновків контролюючого органу про порушення ним пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), оскільки ОСОБА_2 є директором ТОВ «БГ «Гарант якості» з 22 квітня 2024 року, а уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2023 року від 20 травня 2024 року № з додатками був помилково підписаний та надісланий за підписом ОСОБА_1 . За наведених обставин, дана податкова звітність складена з порушенням норм статті 48 ПК України, відповідно, не вважається податковою декларацією і по ній не могла бути проведена камеральна перевірка. Також, Товариство посилалося на проведення податковим органом камеральної перевірки поза межами передбачених чинним законодавством термінів. Крім того, в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2023 року від 19 квітня 2024 року № сума ПДВ відповідає даним ТОВ «БГ «Гарант якості» та даним «так званої перевірки», у зв`язку з чим відсутнє будь-яке заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (р.18) у розмірі 1279902 грн та завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21) у сумі 60856 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року, у задоволенні зустрічного позову ТОВ «БГ «Гарант якості» до ГУ ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25 липня 2024 року №31132/15-32-04-06 відмовлено.

Позовну заяву ГУ ДПС в Одеській області до ТОВ «БГ «Гарант якості» задоволено повністю. Стягнуто податкову заборгованість з відповідача, а саме: з усіх відкритих рахунків у банках, обслуговуючих підприємство: по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати - 1373,29 грн, на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), КБК 11010100, , отримувач коштів ГУК в Од.обл./Одеська міська ТГ/11010100; по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 1715219,29 грн, на бюджетний рахунок UA0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), КБК 14060100, , отримувач коштів ГУК в Од.обл./Одеська область/ 14060100.

Додатковою постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року стягнуто з ТОВ «БГ «Гарант якості» на користь Державної судової адміністрації України на рахунок №:UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір у розмірі 46965,80 грн.

Не погодившись з ухваленими у справі судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, ТОВ «БГ «Гарант якості» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою.

У касаційній скарзі Товариство посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «БГ «Гарант якості» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року та додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року. Витребувано з Одеського окружного адміністративного суду справу.

Підставами для відкриття касаційного провадження у справі є оскарження судового рішення, зазначеного у частині першій статті 328 КАС України, з посиланням у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права та на те, що у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права (пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України), а також з підстав, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Зокрема Товариство у скарзі зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме підпункту 48.5.1 пункту 48.5 статті 48 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до якого податкова декларація повинна бути підписана: керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність накладеного на електронний документ кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Відсутній висновок Верховного Суду з питання: хто саме вважається уповноваженою особою платника податків у розумінні зазначеної норми? У який спосіб такі повноваження мають бути підтверджені? Чи може вважатися таким підтвердженням наявність в особи, яка була попереднім директором платника податків, після офіційного припинення її повноважень та внесення відповідного запису про це до ЄДР, не анульованого електронного підпису? Чи повинен контролюючий орган при прийнятті податкової звітності перевіряти виключно чинність підпису (тобто, чи файл підпису не анульовано надавачем електронних довірчих послуг), чи також має бути забезпечено перевірку повноважень особи підписувача з урахуванням даних ЄДР?

Оскільки спір виник насамперед з того, що контролюючий орган прийняв уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2023 року від 20 травня 2024 року № з додатками - підписаний неуповноваженою особою, а саме ОСОБА_1, колишнім керівником Товариства, повноваження якого були офіційно припинені із відповідним записом в ЄДР за місяць до складення зазначеної податкової звітності. Надалі, керуючись саме показниками безпідставно прийнятого зазначеного вище уточнюючого розрахунку, контролюючий орган безпідставно нарахував ТОВ «БГ «Гарант якості» недоплату з ПДВ (1279902 грн) і штраф на цю недоплату за ставкою 25% (319976 грн) на загальну суму 1599878 грн.

ГУ ДПС в Одеській області, скориставшись своїм правом надало до суду відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на встановлені обставини та висновки оскаржуваних судових рішень зазначило, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просило відмовити у задоволенні касаційної скарги, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Зокрема, контролюючий орган вказує, що не погоджується з доводами касаційної скарги та зазначає, що ним була проведена камеральна перевірка ТОВ «БГ «Гарант якості» () податкової звітності з податку на додану вартість за звітний (податковий) період грудень 2023 року та встановлено порушення норм пункту 54.1 статті 54, пункту 185.1 статті 185, пунктів 200.1 та 200.2 статті 200, пункту 201.10 статті 201 ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ від 28 січня 2016 року №21.

Згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «БГ «Гарант якості» () було виписано та подано на реєстрацію податкові накладні за звітний (податковий) період грудень 2023 року на суму ПДВ 3290173 грн, які згідно з вимогами пункту 201.10 статті 201 ПК України повинні бути включені до сум податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Згідно з даними інформаційно - комунікаційної системи ДПС України ТОВ «БГ «Гарант якості» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 20 травня 2024 року №.

Поданий Товариством () уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 20 травня 2024 року № підписаний особистим ключем кваліфікованого електронного підпису керівника ОСОБА_2 , який був відповідальною особою станом на дату подання податкової звітності.

Єдиною підставою для неприйняття податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронні формі є недійсність кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, такого платника податків відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії відповідного кваліфікованого сертифіката електронного підпису, за умови що так податкова декларація, відповідає всім вимогам електронного документа, містить обов`язкові реквізити та надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Справа №420/38773/24 надійшла до Верховного Суду 21 листопада 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши представників сторін, переглянувши судові рішення першої та апеляційної інстанцій в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування у цій справі судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

У відповідності до вимог частини першої 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «БГ «Гарант якості» () перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС в Одеській області. Основним зареєстрованим видом діяльності товариства є Будівництво житлових і нежитлових будівель (КВЕД 41.20).

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України та у порядку пунктів 76.1, 76.3 статті 76 ПК України, ГУ ДПС в Одеській області проведено камеральну перевірку податкової звітності ТОВ «БГ «Гарант якості» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період грудень 2023 року, за результатами якої 19 червня 2024 року складено Акт №26004/15-32-04-06/42318890 (далі - Акт перевірки).

Згідно висновків Акта перевірки встановлено порушення Товариством пункту 54.1 статті 54, пункту 185.1 статті 185, пунктів 200.1, 200.2 статті 200, пункту 201.10 статті 201 ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ від 28 січня 2016 року №21.

Зокрема, в Акті перевірки зазначено, що при перевірці використано: 1) декларацію з податку на додану вартість за грудень 2023 року від 21 січня 2024 року № з додатками; 2) уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2023 року від 20 травня 2024 року № з додатками; 3) дані Єдиного реєстру податкових накладних.

Перевіркою встановлено, що згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «БГ «Гарант якості» було виписано та подано на реєстрацію податкові накладні за звітний (податковий) період грудень 2023 року на суму ПДВ 3290173 грн, які згідно з вимогами пункту 201.10 статті 201 ПК України повинні бути включені до сум податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Дані камеральної перевірки свідчать про заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (р.18), у розмірі 1279902 грн та завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21), в сумі 60856 грн.

Акт перевірки надіслано за адресою ТОВ «Будівельна група «Гарант якості» 21 червня 2024 року, однак поштове відправлення повернулося до ГУ ДПС в Одеській області без вручення його адресату із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

На підставі Акта перевірки 25 липня 2024 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №31132/15-32-04-06 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на 1599878 грн (у тому числі за податковими зобов`язаннями - 1279902 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 319976 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення надіслано відповідачу 29 липня 2024 року, однак поштове відправлення повернулося до ГУ ДПС в Одеській області без вручення його адресату із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Згідно розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника (ІКП) станом на 9 квітня 2025 року податкова заборгованість перед бюджетом ТОВ «БГ «Гарант якості» становила 1716592,58 грн, а саме: 1) по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, у загальній сумі 1373,29 грн; 2) по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), у загальній сумі 1715219,29 грн.

Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, виникла в результаті нарахування пені відповідно до статті 129 ПК України у сумі 1373,29 грн за несвоєчасно сплачену Товариством суму податкового боргу 6120 грн, що була первісно заявлена контролюючим органом до стягнення та погашена ТОВ «БГ «Гарант якості».

Заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), виникла в результаті: нарахування штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення №29820/15-32-04-06 вiд 16 липня 2024 року у сумі 114321,29 грн; нарахування згідно податкового повідомлення-рішення від 25 липня 2024 року №31132/15-32-04-06 суми грошового зобов`язання 1599878 грн (у тому числі: за податковими зобов`язаннями - 1279902 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 319976 грн); нарахування штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення №42783/15-32-04-06 вiд 3 жовтня 2024 року у сумі 1020 грн.

У зв`язку з наявністю несплаченої ТОВ «БГ «Гарант якості» заборгованості, податковим органом було прийнято податкову вимогу форми «Ю» №0-1532, яку направлено платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

На підставі пункту 59.5 статті 59 ПК України податкова вимога на збільшену суму заборгованості Товариству не надсилалася.

У зв`язку з несплатою ТОВ «БГ «Гарант якості» у добровільному порядку податкового боргу ГУ ДПС в Одеській області звернулося до суду з цим позовом про стягнення заборгованості. У свою чергу, Товариство заперечувало заявлену до стягнення суму податкового боргу, зокрема, нараховану йому згідно податкового повідомлення-рішення від 25 липня 2024 року №31132/15-32-04-06 до сплати суму податкового зобов`язання з ПДВ та звернулося до суду із зустрічним позовом про скасування вказаного податкового повідомлення-рішення.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову Товариства про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25 липня 2024 року №31132/15-32-04-06 суд першої інстанції вказав на те, що не приймає до уваги посилання позивача про те, що уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2023 року від 20 травень 2024 року № підписаний не уповноваженою особою, у зв`язку з чим він не вважається податковою звітністю та не мав бути врахований контролюючим органом при проведенні камеральної перевірки. Крім того, суд визнав безпідставними посилання позивача на невручення йому у встановленому ПК України порядку Акта перевірки та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, зазначивши, що останні вважаються належним чином врученими платнику податків в силу положень пункту 42.2 статті 42 ПК України. Суд зокрема наголосив на тому, невручення поштової кореспонденції, яка була надіслана за податковою адресою відповідача, може бути лише підставою для поновлення строку звернення до суду з позовом про оскарження рішень контролюючого органу, що має місце у спірних правовідносинах. Однак, вказана обставина не є підставою вважати, що зобов`язання за таким податковим повідомленням-рішенням були неузгодженими на час подання позову про стягнення податкового боргу. Таким чином, оскільки наявність заявленої ГУ ДПС в Одеській області суми податкової заборгованості ТОВ «БГ «Гарант якості» підтверджено належними доказами, тому суд дійшов висновку про задоволення позову контролюючого органу про її стягнення.

Зазначена позиція підтримана П`ятим апеляційним адміністративним судом, який за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що при зверненні до суду із зустрічним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25 липня 2024 року №31132/15-32-04-06 ТОВ «БГ «Гарант якості» не заперечувало по суті виявлених перевіркою та зазначених в Акті перевірки порушень пункту 54.1 статті 54, пункту 185.1 статті 185, пунктів 200.1 та 200.2 статті 200, пункту 201.10 статті 201 ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ від 28 січня 2016 року №21.

Товариство вказувало, що з 22 квітня 2024 року керівником ТОВ «БГ «Гарант якості» був ОСОБА_2 , водночас уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку самостійно виявленими помилками за грудень 2023 року від 20 травня 2024 року № з додатками підписаний ОСОБА_1, тобто не уповноваженою особою Товариства. За таких обставин, за твердженнями відповідача, вказана податкова звітність складена з порушенням норм статті 48 ПК України, а тому, у силу положень пункту 48.7 статті 48 ПК України, не вважається податковою декларацією і по ній не могла бути проведена камеральна перевірка.

Колегія суддів вважає необґрунтованими такі доводи апелянта з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Згідно пункту 50.1 статті 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Пунктами 48.1, 48.2 статті 48 ПК України передбачено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

За приписами пунктами 48.3 статті 48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до пункту 48.5 статті 48 ПК України, податкова декларація повинна бути підписана:

керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником;

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність накладеного на електронний документ кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

фізичною особою - платником податків або його представником;

особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації згідно із договором про спільну діяльність або угодою про розподіл продукції.

За приписами пункту 48.7 статті 48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Згідно пункту 49.3 ст.49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Єдиною підставою для неприйняття податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, такого платника податків відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії відповідного кваліфікованого сертифіката електронного підпису, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа, містить достовірні обов`язкові реквізити та надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Пунктом 49.8 статті 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до пункту 49.9 статті 49 ПК України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб`єктами електронного документообігу визначає Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 6 червня 2017 року №557, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 3 серпня 2017 року за №959/30827 (далі - Порядок №557; у редакції наказу Міністерства фінансів України від 1 червня 2020 року №261).

Пункт 2 Розділу І Порядку №557 містить наступні визначення: електронні документи - документи (у тому числі податкова звітність, фінансова та статистична звітність, податкові та акцизні накладні, розрахунки коригування до податкових та акцизних накладних, заяви, довідки, сервісні запити, витяги, повідомлення, рішення, інші документи), які створені в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронних довірчих послуг, складення, та/або подання, та/або надіслання яких передбачається Податковим кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання цього Кодексу, та/або пов`язане з реалізацією прав та обов`язків платника та/або контролюючих органів згідно із нормами цього Кодексу, та подаються у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис; друга квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі, затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу (адресатом) за результатами електронної ідентифікації, обробки, перевірки обов`язкових реквізитів електронного документа та засвідчує факт і час приймання (неприймання) чи реєстрації такого електронного документа.

Згідно з пунктами 2, 3 Розділу ІІ Порядку №557, автор створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронній та паперовій формі, із зазначенням усіх обов`язкових реквізитів та з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису та печатки (за наявності), керуючись цим Порядком.

Створення електронного документа завершується накладанням на нього кваліфікованого або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису та печатки (за наявності) підписувача (підписувачів).

Після накладання кваліфікованого або удосконаленого електронного підпису та печатки (за наявності), що базуються на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису та кваліфікованому сертифікаті електронної печатки, автор здійснює шифрування електронного документа з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та надсилає його у форматі (стандарті) з використанням засобів електронного зв`язку до адресата протягом операційного дня.

За приписами пункту 6 Розділу ІІ Порядку №557 автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня.

Відповідно до абзацу другого пункту 7 Розділу ІІ Порядку №557, автоматизована перевірка електронного документа включає підтвердження дійсності кваліфікованого або удосконаленого електронного підпису та печатки (за наявності), що базуються на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису та кваліфікованому сертифікаті електронної печатки за умов, встановлених Законом України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Абзацом другим пункту 9 Розділу ІІ Порядку №557 передбачено, що друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції).

З аналізу наведених вище норм чинного законодавства вбачається, що у випадку подання податкової звітності засобами електронного зв`язку в електронній формі така звітність має бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу, шляхом накладення на електронний документ кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС за період з моменту реєстрації відбувались наступні зміни стосовно керівників ТОВ «БГ «Гарант якості», а саме: з 20 липня 2018 року (з моменту взяття на облік) керівником Товариства значився ОСОБА_3 ; з 29 грудня 2018 року керівником Товариства було призначено ОСОБА_1, відповідно відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 29 грудня 2018 року №3077488; з 22 квітня 2024 року керівником Товариства призначено ОСОБА_2, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 22 квітня 2024 року №005077488.

Тобто станом на момент подання уточнюючого розрахунку від 20 травня 2024 року № керівником ТОВ «БГ «Гарант якості» був ОСОБА_2, що не заперечується сторонами.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2023 року від 20 травня 2024 року № підписано електронним підписом уповноваженої особи на подання такого розрахунку, що підтверджується квитанцією №2, направленою контролюючим органом відповідачу, про прийняття такого розрахунку.

У свою чергу, відповідачем не доведено та не надано належних та допустимих доказів а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції, що уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2023 року від 20 травня 2024 року № підписано не уповноваженою особою, оскільки як вбачається з наведених норм ПК України та Порядку №557, право на підписання податкової звітності має не лише керівник платника податків, а й уповноважена особа, яка має чинний кваліфікований електронний підпис.

ГУ ДПС в Одеській області підтвердило здійснення перевірки дійсності кваліфікованого електронного підпису, як це передбачено статтею 49 ПК України та пунктом 7 Розділу ІІ Порядку №557 та надіслало ТОВ «БГ «Гарант якості» квитанцію №2 про прийняття уточнюючого розрахунку.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що є безпідставними посилання Товариства на те, що на підставі вимог пункту 48.7 статті 48 ПК України, уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2023 року від 20 травня 2024 року № не є податковою звітністю та не підлягає врахуванню при проведенні камеральної перевірки ТОВ «БГ «Гарант якості».

Крім того, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «БГ «Гарант якості» не зверталося до ГУ ДПС в Одеській області щодо виправлення даних в декларації, прийнятої з урахуванням уточнюючого розрахунку, який підписано, на думку відповідача, не уповноваженою особою Товариства.

За наведених вище обставин, щодо підстав відкриття касаційного провадження за скаргою Товариства, а саме про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема підпункту 48.5.1 пункту 48.5 статті 48 ПК України, то колегія суддів касаційної інстанції вказує про неможливість у цій справі зробити правові висновки з поставлених відповідачем у скарзі питань, оскільки Товариством під час розгляду справи як у суді першої так і у суді апеляційної інстанцій не наведено обґрунтувань та не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували позицію контролюючого органу, що уточнюючий розрахунок від 20 травня 2024 року був поданий до податкового органу уповноваженою особою, а також таких обґрунтувань не наведено Товариством і в касаційній скарзі.

Також відповідач у касаційній скарзі вказує, що при вирішенні цього спору судами першої та апеляційної інстанцій залишено поза увагою порушення контролюючим органом строку проведення камеральної перевірки, передбаченого пунктом 76.3 статті 76 ПК України. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що податкова декларація з ПДВ за грудень 2023 року була надіслана Товариством 20 січня 2024 року та прийнята податковим органом 21 лютого 2024 року, а останній уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2023 року був надісланий відповідачем 13 травня 2024 року та прийнятий позивачем 19 квітня 2024 року, а отже камеральна перевірка по даній декларації з уточнюючим розрахунком повинна була бути проведена з 19 квітня 2024 року по 18 травня 2024 року. Фактично ж перевірка проведена 19 червня 2024 року, тобто поза межами передбачених чинним законодавством термінів.

Так, відповідно до пункту 76.3 статті 76 ПК України, камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що до податкової декларації з ПДВ за грудень 2023 року ТОВ «БГ «Гарант якості» 20 травня 2024 року подало уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок №, який прийнято ГУ ДПС в Одеській області, про що позивачем платнику податків надіслано квитанцію №2.

Перевірку податкової декларації разом з вказаним уточнюючим розрахунку контролюючим органом проведено 19 червня 2024 року, тобто в межах 30 денного строку, передбаченого пунктом 76.3 статті 76 ПК України.

Таким чином, доводи ТОВ «БГ «Гарант якості» на обґрунтування позовних вимог про незаконність прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 25 липня 2024 року не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судами попередніх інстанцій.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки ГУ ДПС в Одеській області доведено правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 25 липня 2024 року №31132/15-32-04-06, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 1599878 грн, то колегія суддів касаційної інстанції погоджується висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини першої та другої статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Оскільки жодних переконливих доводів на спростування висновків рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовної заяви ГУ ДПС в Одеській області до ТОВ «БГ «Гарант якості» про стягнення податкової заборгованості, а також доводів щодо неправомірності прийняття П`ятим апеляційним адміністративним судом додаткової постанови від 29 вересня 2025 року касаційна скарга Товариства не містить, то колегія суддів у наведеній частині рішення судів попередніх інстанцій не переглядає.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року, постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року та додаткова постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у цій конкретній справі ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Усі доводи та їх обґрунтування викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, тому підстави для скасування ухвалених судових рішень та задоволення касаційної скарги відсутні.

Згідно із частиною першою статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна група «Гарант якості» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року та додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Постанову у повному обсязі складено 15 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді Н.Є.Блажівська

І.Л.Желтобрюх