Справа № 400/4559/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/4559/24

Перша інстанція: суддя Лісовська Н. В.,

повний текст судового рішення

складено 10.11.2025, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Шляхтицького О.І., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 у справі №400/4559/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

29.07.2025 ОСОБА_1 до Миколаївського окружного адміністративного суду скеровано заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з військової частини НОМЕР_1 сплаченого судового збору у розмірі 1937грн. 92коп.

Мотивуючи таке звернення позивач зазначає, що під час прийняття рішення по суті заявлених позовних вимог судом першої інстанції не вирішено питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору.

Додатковим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 у справі №400/4559/24 присуджено до стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1937грн. 92коп.

Приймаючи вищевказане додаткове рішення суд першої інстанції вказав про наявність підстав для прийняття додаткового судового рішення, т.я. під час прийняття рішення по суті заявлених позовних вимог судом першої інстанції не вирішено питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із вищеозначеним судовим актом окружного адміністративного суду військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт із прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви щодо ухвалення додаткового судового рішення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги військова частина НОМЕР_1 вказує, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до приписів п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, судом апеляційної інстанції установлено наступні обставини.

Зокрема, колегією суддів з`ясовано, що ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не підготовки та не направлення до Комісії Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій довідки про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (за формою згідно з додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 направити до Комісії Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій довідку про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (за формою згідно з додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 у справі №400/4559/24 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погодившись із таким судовим актом ОСОБА_2 оскаржено його в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 у справі №400/4559/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 у справі №400/4559/24 без змін.

Не погодившись із судовим рішенням апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2 оскаржено його в касаційному порядку до Верховного Суду.

За подання означеної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 1937грн. 92коп., що підтверджується наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією від 25.11.2024 №0.0..1.

Постановою Верховного Суду від 20.02.2025 у справі №400/4559/24 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 скасовано, а справу №400/4559/24 направлено на новий розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду.

За наслідком нового розгляду справи №400/4559/24 Миколаївським окружним адміністративним судом прийнято рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

При цьому, судом першої інстанції не вирішено питання стосовно розподілу судових витрат по сплаті судового збору, зокрема, за подання ОСОБА_1 до Верховного Суду касаційної скарги.

Згідно із статтею 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вирішує питання щодо судових витрат під час ухвалення рішення, про що зазначає у його резолютивній частині (частина перша статті 143, частина п`ята статті 246 КАС України).

Відповідно до частини п`ятої статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Статтею 252 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Верховний Суд в постанові від 19.03.2020 у справі №640/6209/19 сформулював правовий висновок щодо застосування статті 252 КАС України, відповідно до якого, додаткове рішення у справі після його ухвалення стає невід`ємною частиною основного рішення по суті позовних вимог, отже, незалежно від результату вирішення ним передбачених частиною першою статті 252 КАС України вимог або питань, процесуальна форма його викладення та порядок його оскарження є таким, що і для основного рішення у справі. Означені у частині першій статті 252 КАС України питання не можуть вирішуватись по суті шляхом постановлення ухвали про відмову в ухваленні додаткового судового рішення. Така ухвала постановлюється виключно у випадку відсутності передбачених законом підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

Тобто, у випадку, коли суд визнає, що ним не було вирішено питання про судові витрати в основному судовому рішенні і розглядає питання наявності/відсутності підстав для стягнення судових витрат з тієї чи іншої сторони, суд має ухвалити судове рішення у формі «додаткового рішення» або «додаткової постанови» з урахуванням форми ухваленого основного судового рішення. Постановлення за наслідками розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення і висновку про відсутність підстав для стягнення судових витрат судового рішення у формі ухвали є порушенням норм статті 252 КАС України.

У подальшому зазначену правову позицію підтримано Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 19.01.2022 у справі № 500/2632/19, а також Верховним Судом у постановах від 28.11.2022 у справі № 340/8998/21, від 29.11.2022 у справі № 340/9016/21, від 19.11.2024 у справі № 340/8613/23.

Колегія суддів зазначає, що судові витрати, пов`язані з розглядом відповідної касаційної скарги, підлягають розподілу за результатами нового розгляду спору та ухвалення остаточного рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Такий висновок відповідає правій позиції Великої Палати Верховного Суду, яку викладено в ухвалі від 19.01.2022 у справі №500/2632/19, у якій суд касаційної інстанції досліджував питання здійснення при ухваленні судового рішення судом касаційної інстанції розподілу судових витрат, понесених стороною під час розгляду справи в суді касаційної інстанції, у випадку направлення справи на новий розгляд або для продовження розгляду.

Наведена ситуація є релевантною до досліджуваної у даному випадку, а тому враховується судом апеляційної інстанції під час даного апеляційного провадження.

Слід зазначити, що в межах цієї справи позивач, звертаючись до окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення просить вирішити питання про судові витрати, які ОСОБА_1 понесло зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Як з`ясовано вище, за наслідком перегляду справи в касаційному порядку Верховним Судом справу №400/4559/24 направлено на новий розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Отже, сплачений ОСОБА_1 судовий збір за подання касаційної скарги розподіляється судом першої інстанції при новому розгляді справи.

Не вирішення цього питання в рішенні окружного адміністративного суду є підставою для ухвалення додаткового судового рішення за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

За таких підстав апеляційний адміністративний суд уважає правильним висновок Миколаївського окружного адміністративного суду щодо наявності підстав для ухвалення додаткового рішення у справі №400/4559/24.

При цьому, колегія суддів відхиляє довід скаржника про те, що згідно приписів п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору, з огляду на таке.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Між тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що предметом даного спору є вирішення питання щодо направлення військовою частиною НОМЕР_1 до Комісії Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій довідку про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Наведене не кореспондується із приписами п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», в силу яких військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, звільняються від сплати судового збору.

Крім того, слід відмітити, що звертаючись до Верховного Суду із касаційною скаргою ОСОБА_1 також ініційовано клопотання щодо звільнення від сплати судового збору з підстав передбачених п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Натомість, ухвалою Верховного Суду від 18.11.2024 у справі №400/4559/24 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовлено.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 у справі №400/4559/24 залишено без руху, вказавши про необхідність сплати судового збору в сумі 1937грн. 92коп.

Тобто, ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1937грн. 92коп. на виконання ухвали суду касаційної інстанції.

Вищеозначене у повному обсязі спростовує наведені військовою часиною НОМЕР_1 в апеляційній скарзі доводи.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.252, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 у справі №400/4559/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.І. Шляхтицький А.Г. Федусик