Справа № 200/615/25
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року справа №200/615/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі № 200/615/25 (суддя в І інстанції Аляб`єв І.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.04.2025 року у справі № 200/615/25 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною та скасувати Постанову Краматорського міського відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» №0526/10401/10401/24» від 18.10.2017 щодо ОСОБА_1 , з 01.11.2017.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити нарахування щомісячних страхових виплат та виплатити ОСОБА_1 заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 01.11.2017.

18.09.2025 року представник позивача, адвокат Гуревич Р.Г., звернувся до суду із заявою про зміну способу виконання рішення, в якій просив змінити спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.04.2025 на «Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період з 01.11.2017 по 30.03.2025 у розмірі 421 733 грн 16 коп.».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року заяву представника позивача адвоката Гуревича Родіона Геннадійовича про зміну способу виконання судового рішення, що ухвалено в даній адміністративній справі, задоволено.

Змінено спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі № 200/615/25, встановивши новий спосіб виконання судового рішення в частині виплати по пенсійній заборгованості на:

«Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період з 01.11.2017 по 30.03.2025 у розмірі 421733 (чотириста двадцять одна тисяча сімсот тридцять три) грн. 16 коп.»

Не погодившись з такою ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні вимог заявника в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що резолютивна частина рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.04.2025 по справі № 200/615/25 має зобов`язальний характер, однак судом першої інстанції при розгляді вказаної справи не вирішувалися позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів і, як наслідок, не перевірялася правильність нарахування заборгованості зі страхових виплат Позивачу.

Головне управління повідомляє, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.04.2025 по справі № 200/615/25 виконано в межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля, а саме: Головним управлінням виконано розрахунок заборгованості зі щомісячних страхових виплат за період з 01.11.2017 по 30.03.2025 в сумі 421 733,16 грн. Виплата зазначеної заборгованості можлива виключно за рахунок коштів Державного бюджету України (ч. 2 ст. 72, ч. 1 ст. 73 Закону України №1058-ІV; ст. 23, 116 Бюджетного кодексу України). Використання власних коштів Пенсійного фонду України, що формуються за рахунок єдиного соціального внеску, на цю мету заборонено.

Відповідно до п. 7 розд. ІІ Порядку №21-2, видатки на погашення заборгованості за рішеннями судів плануються в межах бюджетних призначень та здійснюються у порядку черговості за датою набрання рішенням законної сили. Оскільки, рішення суду від 03.04.2025 набрало законної сили 24.07.2025, його виконання можливе після виділення відповідного фінансового ресурсу з Державного бюджету України.

Для фінансування заборгованості з страхових виплати за рішеннями суду у бюджеті Пенсійного фонду України на 2025 рік, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2025 № 1152, за окремою бюджетною програмою для фінансування цих виплат не передбачено.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судовинства України (далі КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.04.2025 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправною та скасовано Постанову Краматорського міського відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» №0526/10401/10401/24» від 18.10.2017 щодо ОСОБА_1 , з 01.11.2017.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) відновити нарахування щомісячних страхових виплат та виплатити ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання, як ВПО: АДРЕСА_2 ) заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 01.11.2017.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання, як ВПО: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 968,96 гривень.

Судом 11.08.2025р. було видано виконавчий лист, який не було пред`явлено до примусового виконання.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У постанові від 26.01.2021 по справі № 611/26/17 Верховний Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 14 та 370 КАС України.

Таке правозастосування відповідає висновкам Верховного Суду, висловленим в постановах від 23.04.2020 у справі № 560/523/19, від 01.02.2022 у справі 420/177/20 та від 18.05.2022 у справа № 140/279/21.

Суд наголошує, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначений висновок узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.02.2022 у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26.01.2021 у справі № 611/26/17, від 07.02.2022 у справі № 200/3958/19-а.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України від 05.09.2025 №0500-0202-8/89269 повідомлено позивача, що на виконання рішення суду Головним управлінням поновлено щомісячну страхову виплату з 01.04.2025 у розмірі 7405,02 та здійснено розрахунок заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період з 01.11.2017 по 31.03.2025 в загальному розмірі 421733,16 грн.

Виплату щомісячної страхової виплати за минулий період можливо буде провести з урахуванням норм Постанови №365 на умовах окремого порядку, після прийняття цього порядку КМУ.

Зазначені обставини визнаються заявником та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та не є спірними.

Відповідно до п.п. 4 п. 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, видатки бюджету Пенсійного фонду класифікуються за такими основними групами: видатки за рахунок власних доходів (коштів); видатки за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України та з інших джерел, визначених законодавством.

Пунктом 4 розділу ІІ Порядку № 21-2 встановлено, що кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду в обсягах, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік. У структурі доходів бюджету Пенсійного фонду до складу коштів Державного бюджету України входять асигнування державного бюджету у плановому періоді на, зокрема погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Згідно з п. 7 розділу ІІ Порядку № 21-2 за рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету

Відповідно до ст. 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі № 200/615/25 в частині виплатити позивачу нарахованої щомісячні страхові виплати у розмірі 421733,16 грн. не виконується після набрання судовим рішення законної сили (24.07.2025) з підстав, що не залежать від волі посадових осіб Головного управління.

Відповідачем надано інформацію для проведення призначення страхових виплат за рішенням суду від 03.04.2025 по справі №200/615/25 ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) з якої вбачається, що за період з 01.11.2017 по 01.03.2025 позивачу нараховано заборгованість у розмірі 421733,16 грн.

У сторін відсутній спір щодо суми боргу.

Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені ст. 378 КАС України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 378 КАС України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З аналізу наведених приписів слідує, що факт не виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення щодо, зокрема, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців (та більше) з дня набрання законної сили судовим рішенням є окремою самостійною підставою (без додаткових умов) для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення на стягнення із зазначеного суб`єкта владних повноважень (відповідача по справі) відповідних виплат.

При цьому під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти визначення судом нових заходів для реалізації судового рішення суду (в частині захисту порушеного права) у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі № 200/615/25 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити нарахування щомісячних страхових виплат та виплатити ОСОБА_1 заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 01.11.2017 - шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період з 01.11.2017 по 30.03.2025 у розмірі 421 733 (чотириста двадцять одна тисяча сімсот тридцять три) грн. 16 коп.».

Таким чином, заява представника позивача підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі № 200/615/25 залишити без змін.

Повне судове рішення 16 грудня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук