Справа № 480/5950/25
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"10" грудня 2025 р. Справа № 480/5950/25

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шевченко І.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,

представника позивача - Москаленко О.В.,

представника відповідача - Сахнюк А.О.

представника третьої особи - Садівник Н.П.,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду в м. Суми заяву представника позивача про поновлення процесуального строку та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 23.07.2025 (дата, вказана на поштовому конверті) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 19.11.2024 №706.

Ухвалою суду від 28.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07.08.2025. Крім того, цією ухвалою залучено до участі у розгляді справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Львівській області (а.с.46-47).

Відповідачем подано відзив та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку на подання позовної заяви до суду (а.с.73-98, 101-110). Так, в обґрунтування поданого клопотання представник ГУ ДПС у Сумській області вказав, що строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (без використання процедури досудового вирішення спору) становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Спірне податкове повідомлення-рішення було направлено супровідним листом ГУ ДПС у Сумській області від 19.11.2024 №12117/6/18-28-07-06-05 за податковою адресою ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №345 було повернуто до ГУ ДПС у Сумській області з відміткою про неможливість його вручення позивачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання 06.12.2024. Тобто строк звернення до суду сплинув 06.06.2025, а позивач звернувся з позовом лише 23.07.2025. Таким чином, позивач пропустив визначений статтею 122 КАС України шестимісячний строк звернення.

Представником позивача подано відповідь на відзив (а.с.119-122) та заперечення на клопотання відповідача про залишення позову без розгляду (а.с.141-142), а представником третьої особи - пояснення на позовну заяву (а.с.126-133).

Ухвалою суду від 04.08.2025 участь представника позивача в засіданнях у цій справі забезпечено в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою власних технічних засобів в підсистемі відеоконференцзв`язку (а.с.61).

Підготовче засідання 07.08.2025 у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в Сумській області відкладено на 14.10.2025 (а.с.72)

Ухвалою суду від 14.10.2025 підготовче засідання за клопотанням представника позивача відкладено на 13.11.2025 та цією ухвалою участь представника позивача та третьої особи в засіданнях у цій справі забезпечено в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою власних технічних засобів в підсистемі відеоконференцзв`язку (а.с.163).

Підготовчі засідання 13.11.2025 та 26.11.2025 відкладалися у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в Сумській області та наданням часу стороні позивача для підготовки заяви про обґрунтування причин поважності пропуску строку звернення до суду на 26.11.2025 та на 10.12.2025 відповідно (а.с.168, 174-177).

Так, представник позивача подала заяву про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду (а.с.182-183), вмотивовану тим, що ФОП ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав, наявність податкового повідомлення-рішення від 19.11.2024 №706 - 10.07.2025 після отримання відповіді на адвокатський запит (матеріалів перевірки) то відлік шестимісячного строку на судове оскарження означеного рішення починається з 10.07.2025.

Посилання відповідача у клопотанні на рекомендоване повідомлення про вручення №345 податкове повідомлення-рішення №706 від 19.11.2024, що було повернуто до ГУ ДПС у Сумській області з відміткою про неможливість його вручення позивачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання 06.12.2024, представник позивача вважає необґрунтованим. Зокрема, оскільки із зазначеного рекомендованого повідомлення неможливо встановити беззаперечний факт направлення відповідачем саме податкового повідомлення-рішення, при цьому, на поштовому конверті вказано взагалі незрозумілий номер телефону ФОП ОСОБА_1 .

З посиланням на Правила надання послуг поштового зв`язку, затвердженого постановою КМУ від 05.03.2009 №270, вказала, що проставлення особистого підпису одержувача поштової кореспонденції є обов`язковим елементом процедури фізичної передачі особі рекомендованого листа з повідомленням про вручення. При цьому, одержувач повинен власноручно зазначити відомості документа про особу, дату одержання кореспонденції та проставити підпис. Відмова одержувача від вчинення цих дій має призводити до заповнення графи «відмова адресата від одержання» формуляра рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Отже, відсутність особистого підпису одержувача поштового відправлення за відсутності задокументованого факту відмови від одержання кореспонденції свідчить про невручення документа. З огляду на викладене, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 706 від 19.11.2024 є таким, що не вручене ФОП ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку з вини установи поштового зв`язку.

В підготовчому засіданні представник позивача підтримала подану заяву про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та просила суд поновити позивачу строк звернення до суду з підстав, викладених у такій заяві.

Представник відповідача у підготовчому засіданні заперечував проти поновлення строку звернення до суду позивачу та підтримав раніше подане клопотання про залишення позову без розгляду з підстав, вказаних у клопотанні.

Представник третьої особи у підготовчому засіданні підтримала позицію відповідача та просила суд задовольнити клопотання ГУ ДПС у Сумській області щодо залишення позову у цій справі без розгляду.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та подані клопотання сторін, суд вказує наступне.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Тобто суд, який вирішує публічно-правовий спір, повинен перевірити коли дізнався позивач про порушення своїх прав чи повинен був дізнатися, чи не пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах позову докази поважності причин його пропуску.

Положеннями ч.1 ст.122 КАС України унормовано, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень (ч.4 цієї статті).

Згідно із ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правовим висновком, сформованого Великою палатою Верховного Суду у постанові від 16.07.2025 у справі №500/2276/24, в адміністративному судочинстві можна виділити такі строки оскарження рішень/дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень:

1) якщо платник податків не оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку - строк звернення до суду становить 6 місяців (ч.2 ст.122 КАС України);

2) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке не стосується нарахування грошових зобов`язань (наприклад, блокування ПН; присвоєння ризикового статусу тощо), - строк звернення до суду становить 3 місяці (ч.4 ст.122 КАС України);

3) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке передбачає нарахування грошових зобов`язань (наприклад, податкове повідомлення-рішення), - строк звернення до суду становить 1 місяць (п.56.19 ст.56 ПК України).

Аналогічні висновки викладено і у постанові Верховного Суду від 14.08.2025 у справі №280/3851/21.

У цій справі позивач оскаржує податкове повідомлення-рішення від 19.11.2024 №706 та у заяві про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду представник позивача наголошує, що 6-місячний строк звернення з цим позовом слід обраховувати з 10.07.2025 - після отримання відповіді на адвокатський запит (матеріалів перевірки), оскільки поштове відправлення з оскаржуваним повідомленням-рішенням позивачу не було вручено належним чином.

Оцінюючи такі доводи представника позивача, суд враховує, що гідно з п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України (далі ПК України) податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 ст. 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п. 45.1 ст. 45 ПК України податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

За приписами п. 42.5 ст. 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, законодавець передбачив два окремих випадки, коли документи вважаються належним чином врученими платнику податків: надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Водночас, у разі надіслання документів поштою, крім отримання платником цієї кореспонденції на пошті, вони також вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

У судовому засіданні встановлено, що оскаржуване рішення від 19.11.2024 №706 було надіслане 20.11.2024 відповідачем за зареєстрованим місцем проживання ФОП ОСОБА_1 , якою є: АДРЕСА_1 (а.с.13-14), але відповідний конверт із поштовим відправленням повернувся на адресу відправника із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що була проставлена 06.12.2024 установою поштового зв`язку (а.с.110).

Враховуючи, що абзац другий пункту 42.5. статті 42 ПК України наголошує на тому, що документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення, і така відмітка проставлена оператором на довідці про причини повернення / досилання (за формою ф.20), оскаржуване рішення вважається врученим позивачу у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення 06.12.2024.

Відтак, суд дійшов висновку, що 6-місячний строк звернення до суду, встановлений ч.2 ст.122 КАС України, має відліковуватися з 06.12.2024 та останньою датою строку звернення з цим позовом до суду є 06.06.2025.

Поряд з цим суд враховує висновки Верховного Суду, який неодноразово у своїх постановах висновував, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що подає позов, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.12.2022 у справі №990/102/22, постанова Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №140/2690/19, від 21 вересня 2023 року у справі №380/18170/22, від 01 лютого 2024 року у справі № 140/4511/23).

Так, зокрема, у постанові від 21 вересня 2023 року у справі №380/18170/22 Верховним Судом зазначено, що вирішуючи питання про поважність причин пропущення строку, суд повинен надавати оцінку всім доводам, викладеним заявником у клопотанні/заяві про поновлення строку та причинам, що зумовили пропущення такого строку.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду необхідно виходити з того, що причина пропущення строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 наголосив на тому, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому у практиці Верховного Суду, зокрема у постановах від 21 травня 2021 року у справі №1.380.2019.006107, від 22 липня 2021 року у справі № 340/141/21, від 16 вересня 2021 року у справі № 240/10995/20, від 12 вересня 2022 року у справі №120/16601/21-а, від 28 березня 2023 року у справі №260/1322/21 та від 23 червня 2023 року у справі № 620/5444/22, закріплено, що надмірний формалізм може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду; це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову, скарги по суті, із супутнім ризиком порушення права учасника справи на ефективний судовий захист.

Судом враховано, що основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин у справі. Тобто при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які вона (сторона) вчиняла, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення, дію чи бездіяльність.

У цій справі, матеріалами справи підтверджено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом є незначним, при цьому, що позивач не бездіяв. Дізнавшись у травні 2025 року про стягнення з нього податкового боргу у справі №480/3506/25, позивач, 27.06.2025 уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатом Москаленко Оленою Василівною (а.с.54), яка в той же день 27.06.2025 направила адвокатський запит до ГУ ДПС у Сумській області, на який отримала відповідь 10.07.2025 із копіями запитуваних документів, з яких позивачу стало відомо про стягнення боргу саме на підставі оскаржуваного податкового повідомлення - рішення (а.с.11-12). Після отримання запитуваних документів, позивач без зволікань у розумні строки, що враховують строк на підготовку позовної заяви, а саме 23.07.2025 направлено засобами поштового зв`язку позовну заяву про оскарження податкового повідомлення - рішення від 19.11.2024 №706 (а.с.42).

При цьому у матеріалах справи відсутні докази того, що позивачу було відомо про існування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення раніше за 10.07.2025.

Таким чином, з огляду на всі обставини та матеріали цієї справи, неможливо стверджувати про недобросовісність дій позивача та зловживання ним своїми процесуальними правами.

Згідно з практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя та принципу правової визначеності у процесі прийняття судом рішення про поновлення строку на звернення до суду мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв`язку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики.

У справі Ілхан проти Туреччини (ВП), № 22277/93, п. 51)) Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до частин першої, шостої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази того, що позивачу було відомо про існування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення раніше за 10.07.2025, беручи до уваги звернення позивача із позовом у стислі строки після отримання оскаржуваного рішення, добросовісну процесуальну поведінку позивача, суд дійшов висновку, що строк на звернення до суду позивача із цими вимогами, з урахуванням встановлених обставин, підлягає поновленню як такий, що пропущений з поважних причин, а клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду - не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 123, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати поважною причину пропуску строку фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на звернення до суду з цією позовною заявою та поновити йому строк звернення до суду із цим позовом.

У задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Сумській області про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі №480/5950/25 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Повна ухвала складена 15.12.2025.

Суддя І.Г. Шевченко