Справа № 400/9146/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 р. № 400/9146/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Ярощука В.Г., при секретарі судового засідання Друца Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , ,
до відповідачаГоловного управління Національної поліції в Миколаївській області, ,
провизнання протиправними та скасування наказів від 24.07.2025 № 2140 в частині, від 13.08.2025 № 822 о/с, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
За участю:

ОСОБА_1 ;

представниці позивача Мілюченко Валентини Анатоліївни;

представниці відповідача Спинул Юлії Іванівни

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі відповідач) про:

визнання протиправними та скасування наказу начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 24.07.2025 № 2140 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських БПОП (стрілецький) в Миколаївській області» (далі Наказ № 2140) в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та наказу тимчасово виконуючого обов`язки Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 13.08.2025 № 822 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);

поновлення позивача на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з 13.08.2025;

стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 13.08.2025 по час поновлення на посаду.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив службу на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Миколаївській області. 09.07.2025 особовому складу батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) відповідача був оголошений наказ відповідача від 07.07.2025 № 702 о/с-ДСК «Про відрядження працівників поліції ГУНП в Миколаївській області» (далі Наказ № 702 о/с) щодо відрядження в Донецьку область для виконання бойових (спеціальних) завдань. Позивач стверджує, що він не відмовився виконувати Наказ № 702 о/с та поставив свій підпис про ознайомлення з вказаним наказом. Однак, 09.07.2025 він звернувся до лікаря за наданням медичної допомоги. Але у зв`язку з перебуванням на чергуванні, вирішив оформити лікарняний і почати лікування після закінчення чергування. З 10.07.2025 по 08.08.2025 він перебував на лікарняному. Про свій лікарняний позивач 10.07.2025 особисто повідомив свого безпосереднього керівника. 06.08.2025 на електронну адресу позивача надійшло повідомлення від керівника батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) про притягнення його дисциплінарної відповідальності на підставі Наказу № 2140. З наказом від 18.07.2025 № 2069 про проведення службового розслідування його ніхто не ознайомлював. 09.08.2025 позивач приступив до виконання своїх службових обов`язків, і лише 13.08.2025 його було ознайомлено з Наказом № 2140 та з наказом відповідача від 13.08.2025 № 822 о/с про його звільнення зі служби в поліції. На переконання позивача зазначені накази в частині, що його стосуються, є протиправними, оскільки:

його з матеріалами службового розслідування та висновками дисциплінарної комісії не ознайомлювали, копії не надавали;

у його діях відсутня протиправна винна дія чи бездіяльність, він не порушував службової дисципліни, тобто дисциплінарного проступку;

службове розслідування стосовно нього було проведено з порушенням Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут).

Тому він підлягає поновленню на посаді, з якої його було звільнено, а відповідач зобов`язаний сплатити йому компенсацію середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 13.08.2025 (а.с. 1-8, том 1).

У відзиві на позовну заяву від 18.09.2025 (а.с. 86-97, том 1) відповідач заперечив проти позову і просив в його задоволенні відмовити в повному обсязі. Відзив умотивовано тим, що на підставі доповідної записки начальника управління головної інспекції відповідача від 18.07.2025 щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими, що призвело до невиконання Наказу№ 702 о/с, наказом відповідача від 18.07.2025 № 2069 було призначено службове розслідування. З метою своєчасного та об`єктивного з`ясування всіх обставин 19.07.2025 через застосунок Воцап (WhatsApp) та через електронну пошту позивачу було направлено виклик щодо надання пояснень. Однак, для надання пояснень він не з`явився, про що було складено акт. Зі своєю посадовою інструкцією позивач був ознайомлений під особистий підпис. Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 14.06.2024 № 2307 позивача було визнано придатним до військової служби. За результатами службового розслідування було встановлено, що позивач відмовився виконувати Наказ № 702 о/с. Відповідач вважає, що відсутні порушення з його боку щодо порядку застосування дисциплінарного стягнення до позивача у період дії воєнного стану. При обранні виду стягнення відповідач не порушив вимоги Дисциплінарного статуту, врахував причини і умови, вину, ступінь тяжкості вчиненого позивачем дисциплінарного проступку, а тому службове розслідування, що передувало видачі оскаржуваних наказів, було проведено об`єктивно, без порушень засад неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом, з урахуванням норм чинного законодавства та у межах компетенції, з врахуванням реального військового стану в державі.

22.09.2025 до Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 187-192, том 1), в якій він підтримав свої позовні вимоги. У відповіді на відзив позивач звернув увагу на те, що він не відмовлявся виконувати Наказ № 702 о/с, але в силу об`єктивних причин був позбавлений можливості його виконати після проголошення. Не надання пояснень не підтверджує факт невиконання ним вказаного наказу. Виклик для надання пояснень відповідач надіслав на адресу, де він не проживає, і на номер телефону, який йому не належить. Після прибуття для проходження служби 09.08.2025 його керівництво не прийняло дій щодо відправлення позивача у відрядження згідно з Наказом № 702 о/с, а навпаки його було повідомлено, що відносно нього 13.08.2025 буде наказ про звільнення. Твердження відповідача, що при проведенні службового розслідування не досліджувались питання наявності або відсутності вини у його діях, свідчить про упередженість членів комісії при проведенні службового розслідування та наміру про неправомірне звільнення позивача зі служби.

У запереченнях від 02.10.2025 (а.с. 195-197, том 1) відповідач закцентував увагу на тому, що позивач під час проведення службового розслідування не повідомив дисциплінарній комісії про наявність поважних причин свого неприбуття, про що складений акт. Відповідач не порушив право позивача надати пояснення та не порушив порядок і процедуру проведення службового розслідування. Службове розслідування проводилось у формі письмового провадження з урахуванням особливостей проведення службового розслідування в період дії воєнного стану. Впродовж проходження служби у відповідача позивач не повідомляв про зміну місця свого проживання. Листи позивачу надсилались на адресу, яка була зазначена в його особовій справі як місце його проживання, та на його електронну адресу.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ, ЗАЯВИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

26.08.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху та про надання позивачу десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду у справі № 400/9146/25 (а.с. 52-54, том 1).

27.08.2025 позивач подав до Миколаївського окружного адміністративного суду заяву про поновлення строку звернення до суду з адміністративною позовною заявою. Поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач вмотивував тим, що у 10.07.2025 по 08.08.2025 він лікувався (а.с. 60-61, том 1).

04.09.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про задоволення заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, про відкриття провадження у справі та про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 72-75, том 1).

10.09.2025 відповідач подав клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за участі сторін (а.с. 79, том 1), яке ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.09.2025 задоволено, а також призначено судове засідання у справі з повідомленням (викликом) сторін на 28.10.2025 (а.с. 82-83, том 1).

24.09.2025 позивач подав до суду заяву про долучення до матеріалів справи диск з аудіозаписом з мобільного телефону, який долучений до матеріалів справи (а.с. 192-194, том 1).

06.10.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про витребування у відповідача доказів та про рекомендування позивачу подати докази (а.с. 202-203, том 1).

15.10.2025 відповідач надав суду витребувані в нього докази (а.с. 210-228, том 1), за винятком доказу надіслання Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_1 рекомендованим листом листа Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 19.07.2025 № . Про причини ненадання цього доказу відповідач не повідомив.

20.10.2025 позивач (а.с. 229, том 1) і 11.11.2025 (а.с. 18-19, том 2) відповідач подали до суду заяви про долучення до матеріалів справи деяких доказів, які приєднані до матеріалів справи.

28.10.2025 позивач подав до суду заяву про виклик свідка (а.с. 247, том 1), у задоволені якої ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 відмовлено (протокол судового засідання від 28.10.2025 № 5351078) (а.с. 8, том 2).

Також 28.10.2025 у судовому засіданні Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкладення судового засідання на 02.12.2025 (протокол судового засідання від 28.10.2025 № 5351078) (а.с. 15-16, том 2).

Відповідно до Акта від 02.12.2025 про технічний збій в ході фіксування засідання при розгляді справи 02.12.2025 було виявлено технічний збій в роботі підсистеми відеоконференцзв`язку. Причина не справності: позапланові технічні роботи на об`єктах інформаційної інфраструктури судової влади України.

У зв`язку з цим, судове засідання було відкладено до 16.12.2025.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Розглянувши заяви сторін по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу відповідача від 21.06.2024 № 519 о/с «По особовому складу» позивача призначено з 01.07.2024 на посаду інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) (а.с. 153, лицьовий бік, том 1).

Присягу працівника поліції позивач прийняв 29.01.2016 (а.с. 152, том 1).

За посадою, яку обіймав позивач, 04.10.2024 командир БПОП (стрілецький) ГУНП в Миколаївській області затвердив посадову інструкцію, з якою позивач ознайомився під особистий підпис (а.с. 143, зворотній бік, 144, 145, том 1).

Згідно з довідки військово-лікарської комісії від 14.06.2024 № 2307 (а.с. 153, зворотній бік, том 1) позивач придатний до військової служби.

Відповідно до наказу відповідача від 07.07.2025 № 702 о/сДСК «Про відрядження працівників поліції ГУНП в Миколаївській області» (а.с. 141, том 1) позивача відряджено з 10.07.2025 для виконання бойових (спеціальних) завдань.

Позивач ознайомився з Наказом № 702 о/с під особистий підпис, що підтверджується відомістю про ознайомлення особового складу (а.с. 142, том 1).

Згідно з довідкою Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» від 10.07.2025 № 3254 (а.с. 50, том 1) позивач у період з 10.07.2025 по 08.08.2025 проходив амбулаторне лікування.

Листом від 04.11.2025 № 33/35-1942 (а.с. 23, том 2) Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» повідомила, що:

1) позивач 10.07.2025 дійсно звертався за медичною допомогою до цієї установи;

2) 10.07.2025 відбувся збій у системі е-Здоров`я (EHealth); при наступному огляді 14.07.2025 з`ясувалась електронна помилка, але програма не пропустила створення МВТН з 10.07.2025, тому наступний МВТН був створений 14.07.2025;

3) довідка про тимчасову непрацездатність№ 3254 дійсно видавалася в паперовому вигляді позивачу;

4) у наступні прийоми вносилися дані листків непрацездатності до порталу електронних послуг Пенсійного фонду України відносно позивача.

У листі від 31.10.2025 № (а.с. 22, зворотній бік, том 2) т.в.о. командира БПОП (стрілецький) ГУНП в Миколаївській області зазначив, що про перебування позивача на лікарняному керівництву БПОП (стрілецький) ГУНП в Миколаївській області було відомо.

Згідно з наказом відповідача від 11.08.2025 № 811 о/с «По особовому складу» (а.с. 21, лицьовий бік, том 2) позивач у період з 10 липня по 08 серпня 2025 року перебував на лікарняному.

Начальник УГІ ГУНП в Миколаївській області подав на ім`я начальника ГУНП в Миколаївській області доповідну записку від 18.07.2025 № (а.с. 139, том 1) з проханням призначити службове розслідування щодо невиконання окремими поліцейськими, зокрема позивачем, Наказу № 702 о/с.

Відповідно до наказу відповідача від 18.07.2025 № 2069 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії» (далі Наказ № 2069) (а.с. 140, том 1) призначено службове розслідування у формі письмового провадження та утворено дисциплінарну комісію.

Листом від 19.07.2025 № (а.с. 150, зворотній бік, 151, лицьовий бік, том 1) відповідач повідомив позивача про розпочате на підставі Наказу № 2069 відносно нього службове розслідування, а також про необхідність його прибуття 21.07.2025 до адміністративної будівлі відповідача.

Зазначений лист був надісланий позивача на його електронну адресу, яку він вказав у позовній заяві (а.с. 151, зворотній бік, том 1), у застосунок Воцап заяві (а.с. 222, лицьовий бік, том 1), а також на його електронну скриньку (а.с. 151, зворотній бік, том 1), яку він зазначив, зокрема, у позовній.

Згідно з Актом від 21.07.2025 про відмову надати пояснення позивач 21.07.2025 для надання пояснень не прибув, про причини неприбуття не повідомив (а.с. 161, том 1).

24.07.2025 дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування, який затверджено 24.07.2025 начальником Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (а.с. 107-138, том 1). Відповідно до цього висновку відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування вважати такими, що підтвердилися, і за вчинення дисциплінарного проступку застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 136, том 1).

Відповідно до пункту 11 наказу відповідача від 24.07.2025 № 2140 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в Миколаївській області» за вчинення дисциплінарного проступку наказано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (а.с. 31-33, том 1).

Згідно з наказом відповідача від 13.08.2025 № 822 о/с «По особовому складу» (далі Наказ № 822 о/с) (а.с. 12, том 1) позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

13.08.2025 відповідач надіслав лист від 13.08.2025 № , яким позивача повідомлено про Наказ № 822 о/с, на його електронну (а.с. 10, 11, том 1) та цінним листом з описом на його поштову адресу (а.с. 158-159, том 1).

Вважаючи Наказ № 2140, в частині стосовно нього, і Наказ № 822 о/с протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (пункти 1 і 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію»).

Частинами першою і другою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з частиною першою статті 60 Закону України «Про Національну поліцію» відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Пунктами 5 і 6 частини десятої статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський:

у повному обсязі користується гарантіями соціального та правового захисту, передбаченими цим Законом та іншими актами законодавства;

захищає свої права, свободи та законні інтереси всіма способами, що передбачені законом.

Особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

«Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки» (частина перша статті 64 Закону України «Про Національну поліцію»).

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Пунктами 1 і 4 частини третьої статті першої Дисциплінарного статуту передбачено, що службова, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

Під час виконання службових обов`язків поліцейський має право:

вимагати письмового оформлення обсягу посадових (функціональних) обов`язків за відповідною посадою та створення умов, необхідних для їх виконання;

ознайомлюватися з матеріалами особової справи, висновками службового розслідування, що проводиться стосовно нього, а також долучати до нього свої пояснення;

робити копії матеріалів особової справи, висновків службового розслідування за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами;

на правничу допомогу та захист своїх прав під час розгляду скарг або під час проведення службових розслідувань (пункти 2, 7, 8, 13 частини шостої статті 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини першої статті 4 Дисциплінарного статуту наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Частинами першими і другими статті 5 Дисциплінарного статуту встановлено, що поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з частинами першою і третьою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Частинами першою-шостою статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Згідно з частиною десятою статті 14 Дисциплінарного статуту Порядок проведення службового розслідування у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії (частина перша статті 15 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до пункту 1 частини дев`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб.

Під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій (частина перша статті 18 Дисциплінарного статуту).

Згідно з частиною третьою статті 18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Відповідно до частини третьої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною першою статті 26 Дисциплінарного статуту передбачено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Згідно з частиною третьою статті 26 Дисциплінарного статуту службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Дисциплінарного статуту за результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Згідно з частинами першої та другої статті 27 Дисциплінарного статуту у разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.

Виклик, який надіслано поштовим зв`язком, вважається таким, що отриманий поліцейським, на четвертий календарний день з дня його відправлення.

Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.

Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.

Частиною першою статті 29 Дисциплінарного статуту встановлено, що у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі Порядок № 893).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до абзаців першого і другого пункту 2 розділу IV Порядку № 893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень (пункт 3 розділу IV Порядку № 893).

Пунктом 7 розділу IV Порядку № 893 встановлено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Згідно з пунктом 2 розділу VI Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 розділу VI Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Виконання таких дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь та звільнення зі служби в поліції, шляхом видання наказів по особовому складу покладається на підрозділи кадрового забезпечення (служби персоналу) територіальних органів поліції, установ та закладів поліції, а також ЗВО (пункт 3 розділу VII Порядку № 893).

ВИСНОВКИ СУДУ

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Верховний Суд у постановах від 10.04.2019 у справі № 802/1150/17-а (пункт 46 мотивувальної частини) і від 26.01.2022 № 620/397/21 (пункт 58 мотивувальної частини) вказав на те, що під час правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Згідно з частиною другою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Абзацом першим частини першої статті 26 Дисциплінарного статуту встановлено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 05.11.2025 строком на 90 діб відповідно до Указу Президента України від 20.10.2025 № 793/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 21.10.2025 № 4643-ІХ.

Відтак спірні правовідносини виникли у період дії в Україні воєнного стану, а тому до них підлягають застосуванню розділ V Дисциплінарного статуту. У разі колізії норм, закріплених в розділі V Дисциплінарного статуту з іншими нормами Дисциплінарного статуту чи інших законів України в період дії воєнного стану застосуванню підлягають норми розділу V Дисциплінарного статуту.

Аналогічний правовий висновок щодо вирішення колізії норм розділу V Дисциплінарного статуту з нормами інших законів України в період дії воєнного стану міститься в постанові Верховного Суду від 08.02.2023 у справі № 120/7567/22.

Пунктами 1 і 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» , зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону (пункти 1 і 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Таким чином, за порушення Присяги поліцейського та / або невиконання наказу керівника, виданого в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, поліцейський може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Частиною першою статті 13 Дисциплінарного статуту закріплено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з частиною першою статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службового розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Абзацом першим пункту 4 розділу ІІ Порядку № 893, встановлено, що у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Отже, у разі отримання повідомлення від інших поліцейських (у тому числі, у формі доповідної записки) про вчинення поліцейським порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, керівник приймає наказ про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії, в якому зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Абзацом першим частини третьою статті 26 Дисциплінарного статуту встановлено, що у період дії воєнного стану службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

Відповідно до пункту 2 розділу V Порядку № 893 службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Суд встановив, що відповідно до Наказу № 702 о/с (а.с. 141, том 1) позивача відряджено з 10.07.2025 для виконання бойових (спеціальних) завдань.

Однак, позивач 10.07.2025 не вибув у відрядження, а отже не виконав Наказ № 702 о/с (а.с. 141, том 1).

18.07.2025 начальник УГІ ГУНП в Миколаївській області подав на ім`я начальника ГУНП в Миколаївській області доповідну записку від 18.07.2025 № (а.с. 139, том 1) з проханням призначити службове розслідування щодо невиконання окремими поліцейськими, зокрема позивачем, Наказу № 702 о/с.

На підставі інформації, наведеної у вищевказаній доповідній записці відповідач прийняв Наказ № 2069, який підписано начальником Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Відтак службове розслідування призначено за письмовим наказом керівника, якому надано повноваження із застосування до позивача дисциплінарного стягнення, на підставі, яка передбачена пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 893.

Відповідно до Наказу № 2069:

призначено службове розслідування у формі письмового провадження;

утворено дисциплінарну комісію у складі семи поліцейських та визначено її голову.

Таким чином, службове розслідування призначено відповідачем у межах його повноважень, у порядку та спосіб, встановлені законодавством.

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією складено 24.07.2025 висновок службового розслідування (а.с. 107-138, том 1), і який за формою відповідає вимогам частин першої і другої статті 19 Дисциплінарного статуту та розділу VI Порядку № 893.

Враховуючи пункту 2 розділу V Порядку № 893, службове розслідування тривало по 24.07.2025, тобто воно було завершено на п`ятий день з дня прийняття рішення про його призначення (18.07.2025).

Отже, службове розслідування проведено з дотримання строку, який встановлений частиною третьою статті 26 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до вимог пунктів 7 і 9 Порядку № 893 висновок службового розслідування від 24.07.2025 підписаний головою і усіма членами дисциплінарної комісії, а також затверджений начальником відповідача.

Тобто службове розслідування стосовно позивача відповідач провів з дотриманням строків та оформив його результати відповідно до вимог Дисциплінарного статуту і Порядку № 893.

Згідно з пунктом 7 частини шостої статті 1 Дисциплінарного статуту під час виконання службових обов`язків поліцейський має право ознайомлюватися з матеріалами особової справи, висновками службового розслідування, що проводиться стосовно нього, а також долучати до нього свої пояснення.

Відповідно до частини першої статті 27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Частиною другою статті 27 Дисциплінарного статуту встановлено, що разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІІ Порядку формування та ведення особових справ поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.05.2016 № 377, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.06.2016 за № 828/28958 (далі Порядок № 377), з метою оновлення матеріалів особової справи (анкетних даних) поліцейські у п`ятиденний строк повідомляють безпосереднього начальника та підрозділ кадрового забезпечення про зміни сімейного стану (одруження, розлучення, народження дітей тощо), декларування/реєстрації місця проживання (перебування), отримання освіти тощо з наданням підтвердних документів.

Згідно з частиною третьою статті 27 Дисциплінарного статуту виклик, який надіслано поштовим зв`язком, вважається таким, що отриманий поліцейським, на четвертий календарний день з дня його відправлення.

Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.

Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.

Таким чином, у разі направлення поліцейському виклику для надання пояснень на його контактні дані, які зазначені в його особовій справі, він вважається таким, що належним чином повідомлений. У разі його неявки і неповідомлення ним причин неприбуття, поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноважені особи зобов`язані скласти акт.

Листом від 19.07.2025 № (а.с. 150, зворотній бік, 151, лицьовий бік, том 1) відповідач повідомив позивача про розпочате на підставі Наказу № 2069 відносно нього службове розслідування, а також про необхідність його прибуття 21.07.2025 до адміністративної будівлі відповідача.

Зазначений лист був надісланий позивачу 19.07.2025 на його електронну пошту (а.с. 151, зворотній бік, том 1), яку він також вказав у позовній заяві. У судовому засіданні 28.10.2025 представниця відповідача вказала на те, що засобами поштового зв`язку вказаний лист позивачу не надсилався (протокол судового засідання від 28.10.2025 № 5351078) (а.с. 4-16, том 2).

21.07.2025 члени дисциплінарної комісії склали Акт про відмову надати пояснення в порядку, встановленому статтею 27 Дисциплінарного статуту.

За таких обставин, відповідно до частини третьої статті 27 Дисциплінарного статуту вважається, що 21.07.2025 позивач належним чином отримав виклик для надання пояснень, оформлений листом відповідача від 19.07.2025 № (а.с. 150, зворотній бік, 151, лицьовий бік, том 1).

Однак, надіслання виклику для надання пояснень дисциплінарна комісії здійснила з порушенням абзацу четвертого частини другої статті 27 Дисциплінарного статуту, тобто без розрахунку того, що позивач мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою: виклик вважається отриманим позивачем 21.07.2025 і саме в цей день йому необхідно було з`явитись для подання пояснень.

Крім цього, згідно з довідкою Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» від 10.07.2025 № 3254 (а.с. 50, том 1) позивач перебував на лікуванні в Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області», яка є відомчою медичною установою Міністерства внутрішніх справ.

Медичний висновок про тимчасову непрацездатність позивача був створений Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» через технічний збій лише 14.07.2025, що підтверджується листом Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» від 04.11.2025 № 33/35-1942 (а.с. 23, том 2).

На підставі цього висновку був сформований електронний листок непрацездатності від 14.07.2025 № 33264169-1 (а.с. 228, зворотній бік, том 1), який надійшов відповідачу в його електронний кабінет роботодавця вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України.

У листі від 31.10.2025 № (а.с. 22, зворотній бік, том 2) т.в.о. командира БПОП (стрілецький) ГУНП в Миколаївській області зазначив, що про перебування позивача на лікарняному керівництву БПОП (стрілецький) ГУНП в Миколаївській області було відомо.

Отже, з матеріалів справи слідує, що з 14.07.2025 відповідач володів відомостями про проходження позивачем лікування в Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області», яка є відомчою установою Міністерства внутрішніх справ України. Відтак дисциплінарна комісія мала можливість отримати пояснення у позивача безпосередньо в цьому закладі охорони здоров`я, однак нею не скористалася.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що службове розслідування стосовно позивача було проведено з порушенням порядку його проведення, що встановлений Дисциплінарним статутом.

Щодо того, чи вчинив позивач дисциплінарний проступок, то суд встановив наступне.

Відповідно до Наказу № 702 о/с (а.с. 141, том 1) позивача відряджено з 10.07.2025 для виконання бойових (спеціальних) завдань, з яким він ознайомлений під особистий підпис 09.07.2025, що підтверджується відомістю про ознайомлення особового складу (а.с. 142, том 1).

Згідно з відеозаписом (файл: 1965-72__0029.МР4) (а.с. 194, том 1) позивач сказав, що йому зрозуміла суть Наказу № 702 о/с (01 хв 45 с 01 хв 56 с), і він підтвердив, що готовий його виконувати.

Однак, 10.07.2025 позивач не відбув у відрядження, що підтвердили сторони у заявах по суті справи та в судовому засіданні 28.10.2025 (протокол судового засідання від 28.10.2025 № 5351078) (а.с. 4-16, том 2).

Тобто Наказ № 702 о/с позивач не виконав.

У довідці ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» від 10.07.2025 № 3254 (а.с. 50, том 1) позивач у період з 10.07.2025 по 08.08.2025 проходив амбулаторне лікування у відповідному закладі охорони здоров`я.

У позовній заяві позивач стверджував, що про своє перебування на амбулаторному лікуванні з 10.07.2025 він повідомив свого безпосереднього керівника. Вказане також підтверджується листом т.в.о. командира БПОП (стрілецький) ГУНП в Миколаївській області від 31.10.2025 № (а.с. 22, зворотній бік, том 2).

Тобто Наказ № 702 о/с позивач не виконав у зв`язку з тим, що він перебував з 10.07.2025 на лікуванні закладі охорони здоров`я, який є відомчим Міністерства внутрішніх справ України, і про не можливість виконати цей наказ позивач відповідно до частини другої статті 5 Дисциплінарного статуту повідомив свого керівника.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність вини у бездіяльності позивача щодо невиконання Наказа № 702 о/с.

Отже, він не вчинив дисциплінарний проступок, а тому були відсутні підстави для притягнення його дисциплінарної відповідальності.

Тому підлягають задоволенню позовні вимоги визнання протиправними та скасування Наказа № 2140 в частині, що стосується позивача, а саме: пункт 11.

Крім цього, оскільки відповідно до частини третьої статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення, застосоване до позивача Наказом № 2140, виконане (реалізоване) шляхом видання відповідачем Наказа № 822 о/с, останній наказ також є протиправним і підлягає скасуванню.

Законом України «Про Національну поліцію» не встановлено правові наслідки скасування наказу про звільнення поліцейського.

У постанові Верховного Суду України від 17.02.2015 у справі № 21-8а15 та постанові Верховного Суду від 12.05.2022 у справі № 400/2741/19 висловлена правова позиція, що у відносинах публічної служби пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство треба застосовувати у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі.

Тому до спірних правовідносин в частині правових наслідків скасування наказу про звільнення поліцейського підлягають застосуванню загальні положення трудового законодавства.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи, що суд встановив факт незаконного звільнення позивача зі служби в поліції, з метою відновлення порушеного права позивача на працю, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині поновлення на службі в поліції на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Миколаївській області підлягають задоволенню.

Оскільки позивача звільнено 13.08.2025, тому позивач, враховуючи частину третю статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», підлягає поновленню на службі в поліції з 14.08.2025.

Як наслідок, позовні вимоги щодо поновлення позивача на відповідній посаді з 13.08.2025 не підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 14.08.2025, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У постанові Верховного Суду України від 14.01.2014 у справі № 21-395а13 та постанові Верховного Суду від 21.04.2021 № 640/6398/19 висловлена правова позицію, згідно з якою суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за встановленими законодавством правилами.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацом першим пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі Порядок № 100), середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата (абзац четвертий пункт 2 Порядку № 100).

Відповідно до абзацу першого пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період.

Абзацом першим пункту 9 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 (далі Порядок № 260), встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

З наведеного випливає, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Відтак при нарахуванні розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу поліцейського необхідно брати до уваги відповідну кількість календарних днів.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26.04.2019 у справі № 815/1829/17.

Згідно з Наказом № 822 о/с (а.с. 12, том 1) позивача звільнено зі служби в поліції з 13.08.2025.

Тому відповідно до абзацу третього пункту 2 Порядку № 100 середня заробітна плата (грошове забезпечення) позивача обчислюється за червень і липень 2025 року, як за два календарні місяці роботи, що передували місяцю, в якому відбулася подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з Довідкою про грошове забезпечення позивача (а.с. 147, лицьовий бік, том 1) він відпрацював у червні та липні 2025 року всі календарні дні, а саме: відповідно 30 і 31 день, всього 61 календарний день. Позивач отримав грошове забезпечення за червень 2025 року у розмірі 17089,94 грн, а за липень 2025 року 17089,96 грн, всього за ці два місяці 34179,90 гривні.

Відповідно до абзацу першого пункту 6 розділу ІІІ Порядку № 260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Відтак розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 560,33 грн (?34179,90 / 61 календарний день ? 560,33 грн).

Вимушений прогул включає період з 14.08.2025 (наступний день за днем звільнення) по 16.12.2025 (день постановлення рішення суду про поновлення на посаді) та складає 125 календарних днів.

Відповідно позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заробітної плати за час вимушеного прогулу за 13.08.2025 не підлягають задоволенню.

Водночас відповідач повинен виплатити позивачу за вимушений прогул середній заробіток у сумі 70041,25 грн (?560,33 х 125 (кількість календарних днів вимушеного прогулу) = ?70041,25) (сума без сплати податків та інших обов`язкових платежів, які стягуються під час виплати цієї суми поліцейському).

Грошове забезпечення позивача за один місяць становить 17370,23 грн (?560,33 х 31 (кількість календарних днів у серпні місяці) = ?17370,23).

Відповідно до пунктів 2 і 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду:

про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць;

поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Тому рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць підлягає негайному виконанню.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як позивач у справі про поновлення на роботі.

У матеріалах справи відсутні докази понесення сторонами інших судових витрат.

Керуючись статтею 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області частково.

2. Визнати протиправними та скасувати:

пункт 11 наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 24.07.2025 № 2140 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських БПОП (стрілецький) в Миколаївській області»;

наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 13.08.2025 № 822 о/с «По особовому складу».

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з 14.08.2025.

4. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.08.2025 по 16.12.2025 в розмірі 70041 (Сімдесят тисяч сорок одна) гривня 25 копійок.

5. Допустити до негайного виконання рішення суду в частинах:

поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Миколаївській області;

стягнення з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 17370 (Сімнадцять тисяч триста сімдесят) гривень 23 копійки.

6. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

9. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складенні повного рішення суду безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

10. Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 );

відповідач: Головне управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Захисників Миколаєва, 5, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54005; ).

11. Повний текст рішення складений 16.12.2025.

Суддя В.Г.Ярощук