Справа № 420/38122/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОС МОРЕ» (, місце знаходження: 04210, м. Київ, пр.-т. Івасюка Володимира, 26-А) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 09 грудня 2024 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОС МОРЕ» (, місце знаходження: 04210, м. Київ, пр.-т. Івасюка Володимира, 26-А) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А), в якій позивач просить:

- Визнати противоправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000615/1 від 25.11.2024 року.

- Визнати противоправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2024/001212.

Ухвалою від 12 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 21.11.2024 року ТОВ «Південьмортранс», діючи в інтересах ТОВ «АГРОС МОРЕ» звернулось до Відповідача, у зв`язку із імпортуванням на територію України товару (митна декларація № 24UA12U2 від 21.11.2024 року (далі МД).

Після подання Декларантом МД, Відповідачем було відправлено повідомлення про надання додаткових документів.

25.11.2024 року Декларантом було отримано від Відповідача рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000615/1, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

На думку позивача така відмова є протиправною та рішення підлягає скасуванню з огляду на таке.

Стосовно понесених позивачем витрат на транспортування, представник позивача зазначив, що на виконання п. 2.3. Контракту, 04.09.2024 р. ТОВ «АГРОС МОРЕ» направило Продавцю замовлення (Ордер) №16230, в якому зазначено найменування Товару, його вагу та кількість, що планується придбати, матеріал та спосіб упаковки. Також зазначено, що вартість упаковки та доставки має входити у вартість товару. У відповідь на замовлення компанія KAMANI INDUSTRIES виставила інвойс № KI/ЕХР/18/24-25 від 06.09.2024 р. Зазначеним інвойсом Сторони погодили умови доставки СРТ Одеса, найменування, вагу, кількість, ціну за кілограм, загальну вартість Товару, матеріал та спосіб упаковки. Тобто у вартість Товару входить доставка до міста Одеса.

Будь-яких інших складових митної вартості товарів, визначених частиною 10 ст. 58 МК України, умовами контракту не передбачено і відповідних витрат покупцем не здійснювалось.

Стосовно умов оплати представник позивача зазначив, що Інвойсом № KI/ЕХР/18/24-25 від 06.09.2024 р. або іншим документом не змінено (конкретизовано) інші умови оплати ніж ті що передбачені контрактом.

Часткову оплату товару було здійснено у формі передплати за допомогою системи SWIFT №241022/001445353.

А тому, надані до митного оформлення документи містять достовірні та об`єктивні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни Товару.

Отже, Позивачем було надано до митного оформлення всі необхідні та наявні в нього документи, що стосуються Товару, в тому числі один єдиний інвойс. Інших інвойсів на розмитнюваний Товар Постачальником оформлено не було.

З наведених підстав представник позивача просить задовольнити позовні вимоги.

Через канцелярію суду 26.12.2024 року від Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, з огляду на таке.

Як свідчать фактичні обставини справи, декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація (МД) №24UA12U2 від 21.11.2024, відповідно до якої за умовами поставки CPT на митну територію України надійшов товар ТОВ «АГРОС МОРЕ», а саме:

товар № 1 - Арахіс Червоний, Сирий, Неочищений(IndianGroundnutRaw,лат.ArachisHypogaea) в мішках масою нетто 25 кг - 27000кг,розмір 50/60:Lot KI34 - 1080 мішківУрожай - 2024р.Термін придатності - 2 роки.Без ГМО.Виробник: KAMANI INDUSTRIES. Торговельна марка: немає даних. Країна виробництва: IN.

На виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №24UA12U2 від 21.11.2024 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000615/1 від 25.11.2024, а саме:

- відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.11.2023 №C184/KI/45/23-24, рахунок-фактура (інвойс) від 06.09.2024 №KI/EXP/18/24-25, поставка товару здійснюється на умовах CPT Odessa. Вказані умови поставки CPT (фрахт/перевезення оплачені до) передбачають, що продавець доставить товар названому перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики, втрати чи пошкодження товару, які інші витрати передачі товару,як і інші витрати після передачі товару перевізнику. Однак в документах, що надані до митного оформлення відсутні відомості щодо витрат на транспортування, що унеможливлює проведення перевірки включення необхідних складових митної вартості та обчислення митної вартості товарів відповідно до вказаної умови поставки в повному обсязі.

- Відповідно до п.п.2.9 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.11.2023 №C184/KI/45/23-24 платежі по даному контракту можуть здійснюватись, як на умові передплати, так і на протязі 180 днів з дня отримання товару, що має бути вказане в інвойсі, але в наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) від 06.09.2024 №KI/EXP/18/24-25 зазначена інформація відсутня, що є порушенням п.п.2.9 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.11.2023 №C184/KI/45/23-24.

25.11.2024 року декларантом надіслано до митниці шляхом використання інформаційних технологій додатково цінова довідката прас лист та лист №1 від 25.11.24р. згідно якого надано до митниці додаткові документи, та у якому повідомлено, що інші документи надаватись не будуть. За результатами розгляду наявних документів митниця приходить до висновку про неможливість визнання рішення про коригування митної вартості за ціною угоди з огляду на наступне. Так, надана суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_1 цінова довідка від 23.11.2024 року не містить будь-яких посилань на джерела інформації, які можна об`єктивно перевірити та ґрунтується на документах, що подані до митного оформлення, а саме зовнішньоекономічних інвойсах. Відсутні будь-які розрахунки, а також експертом взагалі виходячи зі змісту цінової довідки не зазначено, до якого висновку прийшов експерт.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) №24UA12U2 від 21.11.2024 містились розбіжності, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Враховуючи вищевикладені причини, та положення частини 6 статті 54, статті 256 МКУ, Одеською митницею була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2024/001212 та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №24UA66U1 від 27.11.2024.

Таким чином, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500500/2024/000615/1 від 25.11.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2024/001212 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ТОВ «АГРОС МОРЕ».

Також, 26.12.2024 року від Одеської митниці надійшло клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у судовому засіданні.

Ухвалою від 16 грудня 2025 року у задоволення клопотання відмовлено.

Через канцелярію суду 26.12.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Через канцелярію суду 30.12.2024 року від представника Одеської митниці надійшли заперечення.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОС МОРЕ" зареєстроване 20.03.2019 року.

Основний вид господарської діяльності:46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Так, судом встановлено, що 23.11.2023 року між ТОВ «АГРОС МОРЕ» (Україна, покупець) та KAMANI INDUSTRIES (Індія, постачальник) укладено контракт №С184/КІ/45/23-24, відповідно до умов якого Продавець продає, а Покупець купує такі товари як: продукти харчування (риба і морепродукти морожені, сушені, копчені, в`ялені консервовані та ін.), а також інші товари продовольчої та промислової групи, що поставляються «Продавцем», у кількості та за цінами, які вказуються в Інвойсах у міру формування кожної партії вантажу. Сторони Контракту діють і несуть відповідальність у суворій відповідності до нижченаведених умов та вимог. (п. 1.1 контракту)

Умови постачання FCA, CIP, CIF, CFR, СРТ відповідно до ІНКОТЕРМС 2010, потрібне зазначено у інвойсі на партію товару. Датою постачання вважається дата завантаження товару на судно (п.2.1. Контракту)

Покупець надсилає Продавцю електронну версію замовлення. (п.2.3 контракту)

Продавець перевіряє та підтверджує замовлення. (п. 2.4. Контракту)

Платежі за цим Контрактом здійснюються Покупцем у доларах США на умовах банківського переказу на розрахунковий рахунок Продавця. Платежі за цим контрактом можуть здійснюватися як за передоплатою, так і протягом 180 днів із дня отримання товару, необхідне вказано у інвойсі, який відповідає кожній поставці. (п. 2.9 контракту)

Так, покупцем на адресу постачальника було направлено замовлення №16230 від 04.09.2024 року на поставку товару: арахіс червоний сирий 50/60 вагою 27000 кг.

Відповідно до інвойсу № КІ/ЕХР/18/24-25 від 06.09.2025 року здійснювалась поставка товару: арахіс червоний, сирий, неочищений, вагою 27000 кг, в п/пмішках по 25,00 кг, на суму 38610 дол США., умови поставки: СРТ Одеса;маркування: на товарі знаки українською мовою, відповідно до вимог законодавства України.

Так, судом встановлено, що на виконання умов контракту та інвойсу, декларантом було ввезено на митну територію України Товар - Арахіс Червоний, Сирий, Неочищений(IndianGroundnutRaw,лат.ArachisHypogaea) в мішках масою нетто 25 кг - 27000кг,розмір 50/60:Lot KI34 - 1080 мішків Урожай - 2024р.Термін придатності - 2 роки.Без ГМО.Виробник: KAMANI INDUSTRIES.Торговельна марка: немає даних.Країна виробництва: IN, за МД № №24UA12U2 від 21.11.2024 року.

У відповідь Одеська митниця надіслала електронне повідомлення декларанту, в якому повідомила про необхідність надання додаткових документів.

Декларантом надіслано лист № 1 від 25.11.2024 р., разом з яким було надано додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості:

- Цінова довідка б/н від 02.08.2024 року;

- Прайс лист б/н від 05.06.2024 року;

- та в якому повідомлено, що інших документів нині немає і надати можливості немає.

Суд встановив, що 25.11.2024 року в оформленні вказаної митної декларації декларанту було відмовлено в прийнятті митної декларації та винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000615/1 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2024/001212 від 25.11.2024 року.

Підставою для відмови в оформленні митної декларації стало те, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, про що повідомлено декларанту, а саме:

- відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.11.2023 № С184/КІ/45/23-24, рахунок-фактура (інвойс) від 06.093024 №KI/EXP/18/24-25, поставка товару здійснюється на умовах СРТ Odessa. Вказані умови поставки СРТ (фрахт/перевезення оплачені до) передбачають, що продавець доставить товар названому перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики, втрати чи пошкодження товару, які інші витрати передачі товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. Однак в документах, що надані до митного оформлення відсутні відомості щодо витрат на транспортування, що унеможливлює проведення перевірки включення необхідних складових митної вартості та обчислення митної вартості товарів відповідно до вказаної умови поставки в повному обсязі.

- відповідно до п.п.2.9 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.11.2023 №С184/КІ/45/23-24 платежі по даному контракту можуть здійснюватись, як на умові передплати, так і на протязі 180 днів з дня отримання товару, що має бути вказане в інвойсі, але в наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) від 06.09.2024 №КІ/ЕХР/18/24-25 зазначена Інформація відсутня, що є порушенням п.п.2.9 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.11.2023 №C184/KI/45/23-24.

- надана суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_1 цінова довідка від 23.11.2024 року не містить будь-яких посилань на джерела інформації, які можна об`єктивно перевірити та ґрунтується на документах, що подані до митного оформлення, а саме зовнішньоекономічних Інвойсах. Відсутні будь-які розрахунки, а також експертом взагалі виходячи зі змісту цінової довідки не зазначено, до якого висновку прийшов експерт.

Позивач не погодившись із рішенням митного органу звернувся до суду із цим позовом.

Крім того судом досліджені надані до митного оформлення первинні документи.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митні органи.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Суд встановив, та матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог ст. 54 Митного кодексу України при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача митним органом було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 рішення про корегування митної вартості товарів № UA500500/2024/000615/1від 25.11.2024 року, а саме:

- відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.11.2023 № С184/КІ/45/23-24, рахунок-фактура (інвойс) від 06.093024 №KI/EXP/18/24-25, поставка товару здійснюється на умовах СРТ Odessa. Вказані умови поставки СРТ (фрахт/перевезення оплачені до) передбачають, що продавець доставить товар названому перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики, втрати чи пошкодження товару, які інші витрати передачі товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. Однак в документах, що надані до митного оформлення відсутні відомості щодо витрат на транспортування, що унеможливлює проведення перевірки включення необхідних складових митної вартості та обчислення митної вартості товарів відповідно до вказаної умови поставки в повному обсязі.

- відповідно до п.п.2.9 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.11.2023 №С184/КІ/45/23-24 платежі по даному контракту можуть здійснюватись, як на умові передплати, так і на протязі 180 днів з дня отримання товару, що має бути вказане в інвойсі, але в наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) від 06.09.2024 №КІ/ЕХР/18/24-25 зазначена Інформація відсутня, що є порушенням п.п.2.9 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.11.2023 №C184/KI/45/23-24.

- надана суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_1 цінова довідка від 23.11.2024 року не містить будь-яких посилань на джерела інформації, які можна об`єктивно перевірити та ґрунтується на документах, що подані до митного оформлення, а саме зовнішньоекономічних Інвойсах. Відсутні будь-які розрахунки, а також експертом взагалі виходячи зі змісту цінової довідки не зазначено, до якого висновку прийшов експерт.

Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч.1 ст. 54 МК України та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості.

Оцінивши докази, що надані сторонами в межах предмету доказування, проаналізувавши положення Митного кодексу України, суд дійшов такого висновку.

Стосовно понесених позивачем витрат на транспортування, суд зазначає, що як було встановлено судом, умовами контракту та інвойсу передбачено, що поставка спірного товару здійснюється на умовах СРТІнкотермс 2010.

Відповідно до правил тлумачення терміну СРТ,(CarriagePaidTo) фрахт/перевезення оплачено до (назва місця призначення). Продавець оплачує перевезення товару до названого пункту призначення. Продавець зобов`язаний повідомити покупця про час доставки товару в узгоджене місце. Перехід ризиків із моменту передання товару перевізникові.

Тобто, суд погоджується з доводами представника позивача, що обов`язок оплатити витрати на перевезення Товару до названого місця призначення покладається на Постачальника Товару, та при поставці Товару такі витрати закладалися Постачальником самостійно до вартості Товару і додатковому відшкодуванню з боку Позивача не підлягали.

Таким чином, такі доводи митного органу є помилковими та відхиляються судом.

Стосовно відсутності у інвойсі інформації про умови оплати за товар, суд зазначає, що відповідно до передбачених контрактом умов: платежі за цим Контрактом здійснюються Покупцем у доларах США на умовах банківського переказу на розрахунковий рахунок Продавця. Платежі за цим контрактом можуть здійснюватися як за передоплатою, так і протягом 180 днів із дня отримання товару, необхідне вказано у інвойсі, який відповідає кожній поставці. (п. 2.9 контракту)

Судом встановлено, що дійсно у інвойсі №КІ/ЕХР/18/24-25 від 06.09.2024 року відсутня інформацію стосовно умов оплати за товар, разом цим умови оплати визначені контрактом.

А тому такі доводи відповідача відхиляються судом.

Стосовно твердження митного органу щодо недоліків висновку експерта викладених у ціновій довідці суд зазначає, що вказані доводи відхиляються судом, з огляду на те, що відповідачем ні в оскаржуваному рішенні, ні у відзиві, не зазначено об`єктивних підстав, за яких саме надані Позивачем висновки не могли бути прийняті до уваги під час перевірки правильності визначення митної вартості, враховуючи що у вказаному документів наявний висновок «вартість товару відповідає ринковій вартості».

Тому, суд доходить висновку, що такі твердження митного органу є безпідставними та не доведеними.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

А тому, на думку суду, позивачем було надано всі наявні документи на підтвердження заявленої ціни товару, які є достатніми для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

З урахуванням наведених та встановлених судом обставин, вказані в рішенні доводи відповідача є безпідставними та відхиляються судом.

В частині 10 статті 58 Митного кодексу України наведені витрати (складові митної вартості), які додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, до яких зокрема, віднесені витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що до документів, які підтверджують митну вартість товарів, відносяться зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

В пункті 21 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/TRADE/148) (Женева, вересень 1983 року) зазначено, що точний зміст переліку витрат залежить від застосовуваних умов поставки.

В пункті 22 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/RADE/148) (Женева, вересень 1983 року) показано, у якому порядку можуть зазначатися суми по рахунку, додаткові витрати та вирахування (в тому числі зазначаються витрати на навантаження товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України та інші витрати).

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Вищевикладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна вмитному органі.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позов задоволено, керуючись приписами ст. 139 КАС України судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача за основною вимогою в розмірі 3028,00 грн.

Стосовно питання представника позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що позивачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми таких судових витрат, який розцінюється судом як заява про намір подати докази на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів з дати ухвалення судового рішення, а тому разом з ухваленням судового рішення, не розглядаються судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОС МОРЕ» (, місце знаходження: 04210, м. Київ, пр.-т. Івасюка Володимира, 26-А) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000615/1 від 25.11.2024 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці № UА500500/2024/001212 від 25.11.2024 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОС МОРЕ» (, місце знаходження: 04210, м. Київ, пр.-т. Івасюка Володимира, 26-А) судовий збір в розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко