Справа № 280/5454/25
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 280/5454/25
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.08.2025р. у справі № 280/5454/25
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

24.06.2025р. ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області) про визнання протиправним та скасування рішення та 26.06.2025р. судом першої інстанції за цим адміністративним позовом відкрито провадження у справі №280/5454/25 і справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач, посилався в адміністративному позові на те, що відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу період роботи згідно трудової книжки колгоспника, а також військову службу в особливий період, тому просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення відповідача ГУ ПФУ в Рівненській області № 94 від 12.05.2025 про призначення пенсії, в частині не зарахування до страхового стажу періодів з 01.09.1985р. по 21.01.1998р. згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 09.09.1985р. та періодів військової служби в особливий період, а саме з 01.01.2023р. по 15.07.2023р., з 27.07.2023р. по 16.10.2023р., з 26.10.2023р. по 21.11.2023р., з 27.11.2023р. по 15.04.2024р., з 05.05.2024р. по 12.05.2024р., з 17.07.2024р. по 22.08.2024р., з 10.12.2024р. по 25.12.2024р., з 11.01.2025р. по 01.05.2025р., з 18.05.2025р. по 31.05.2025р. в розрахунку один місяць служби за три місяці; - зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди з 01.09.1985р. по 21.01.1998р. згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 09.09.1985р. та періоди військової служби в особливий період, а саме з 01.01.2023р. по 15.07.2023р., з 27.07.2023р. по 16.10.2023р., з 26.10.2023р. по 21.11.2023р., з 27.11.2023р. по 15.04.2024р., з 05.05.2024р. по 12.05.2024р., з 17.07.2024р. по 22.08.2024р., з 10.12.2024р. по 25.12.2024р., з 11.01.2025р. по 01.05.2025р., з 18.05.2025р. по 31.05.2025р., в розрахунку один місяць служби за три місяці; - зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.08.2025р. у справі №280/5454/25 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач ГУ ПФУ в Рівненській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, за якою судом апеляційної інстанції 03.10.2025р. відкрито апеляційне провадження і справу №280/5454/25 призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.

Відповідач ГУ ПФУ в Рівненській області, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 25.08.2025р. та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач, правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 19.07.2023р. є учасником бойових дій та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

12.05.2025р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком, відповідно до статті 115 Закону України №1058-IV.

Вказана заява за принципом екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в Рівненській області.

За результатами розгляду заяви ГУ ПФУ в Рівненській області було прийнято рішення від 21.05.2025р. №94 про призначення пенсії за віком, проте, відповідно до вищевказаного рішення до страхового стажу позивачу не зараховано періоди роботи з 01.09.1985р. по 21.01.1998р. згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 09.09.1985р. та періодів військової служби в особливий період, а саме з 01.01.2023р. по 15.07.2023р., з 27.07.2023р. по 16.10.2023р., з 26.10.2023р. по 21.11.2023р., з 27.11.2023р. по 15.04.2024р., з 05.05.2024р. по 12.05.2024р., з 17.07.2024р. по 22.08.2024р., з 10.12.2024р. по 25.12.2024р., з 11.01.2025р. по 01.05.2025р., з 18.05.2025р. по 31.05.2025р.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV).

Згідно із ст. 62 Закону № 1058-IV, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок №637), яким також визначено основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за № 310 (далі - Положення №310).

Відповідно до пунктів 1, 2 Положень №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Положень №310).

Згідно з пунктом 6 Положень №310, всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Відповідно до пункту 8 Положень №310, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Отже, виходячи з наведеного можна дійти висновку про те, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого взірця, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімуму трудової участі).

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (пункт 13 Положень №310).

Верховний Суд в постанові від 06.04.2022р. у справі № 607/7638/17 зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

Трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_1 від 09.09.1985р., яка видана на ім`я ОСОБА_1 , містить наступні записи за спірний період.

Розділ «Членство в колгоспі»: запис № 1: з 01.09.1985р. прийнятий в члени колгоспу «Росія» Пологівського району Запорізької області, відповідно до протоколу №4 від 09.09.1985р.; запис №2: з 17.04.1993р. колгосп «Росія» реорганізований в колективне сільськогосподарське підприємство «Росія», відповідно до протоколу №1 від 17.04.1993р.; запис №3: з 21.01.1998р. виведений із складу колективного сільськогосподарського підприємства «Росія» за власним бажанням, відповідно до протоколу №1 від 21.01.1998р.

Розділ «Відомості про роботу»: запис №1: з 01.09.1985р. направлений на навчання в Чубарівське СПТУ за спеціальністю тракториста; запис №2: з 01.04.1989р. прийнятий трактористом в м/о №1; запис №3: служба в рядах Радянської армії; запис №4: з 01.07.1950р. прийнятий трактористом в м/о №1; запис №5: з 21.01.1998р. звільнений від роботи у зв`язку із звільненням.

Також на сторінках 18-19 трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 09.09.1985р. про трудову участь позивача у громадському господарстві, зокрема, зазначені відроблені трудодні та встановлені мінімуми трудоднів у період з 1988 року по 1997 рік.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що оскільки з трудової книжки колгоспника можна встановити встановлений мінімум трудової участі та кількість відпрацьованих вихододнів позивача за спірні періоди роботи, ГУ ПФУ в Рівненській області порушено принцип офіційного з`ясування обставин, що має значення при вирішенні питання щодо призначення пенсії.

При наявності додаткових доказів на підтвердження факту навчання, в період роботи в колгоспі, та проходження позивачем військової служби в лавах Радянської армії, відповідачем не доведено, що записи трудової книжки колгоспника містять неправдиві або недостовірні відомості.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність у ГУ ПФУ в Рівненській області правових підстав для незарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи у колгоспі з 01.09.1985 по 21.01.1998 згідно записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 09.09.1985, і як наслідок правомірно скасував оскаржуване рішення № 94 від 21.05.2025р. в цій частині.

Щодо рішення суду в частині задоволення вимог про зарахування до страхового стажу періоду, коли позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України слід зазначити наступне.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон України № 2232-XII) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою статті 2 Закону України № 2232-XII передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон України № 2011-XII), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 8 Закону України № 2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України № 1788-ХІІ передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування на фронті, та встановлено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Так, в підпункті а пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» зазначено, зокрема, що участь у бойових діях у воєнний час зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі Закон №3551-ХІІ) учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 19.07.2023р. позивач є учасником бойових дій та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_3 від 14.06.2025р. №1844, позивач у періоди з 01.01.2023р. по 15.07.2023р., з 27.07.2023р. по 16.10.2023р., з 26.10.2023р. по 21.11.2023р., з 27.11.2023р. по 15.04.2024р., з 05.05.2024р. по 12.05.2024р., з 17.07.2024р. по 22.08.2024р., з 10.12.2024р. по 25.12.2024р., з 11.01.2025р. по 01.05.2025р. та з 18.05.2025р. по 31.05.2025р. брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що вказані вище періоди військової служби позивача в особливий період підлягають зарахуванню до страхового стажу з розрахунку один місяць служби за три місяці, оскільки таке зарахування прямо передбачено чинним законодавством і позивачем надані належні, допустимі та достатні докази на підтвердження його участі у бойових діях у воєнний час.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 94 від 21.05.2025р. та зобов`язав пенсійний орган поновити порушене право позивача шляхом зобов`язання зарахувати спірні періоди роботи та повторно розглянути заяву позивача від 12.05.2025р. про призначення пенсії за віком.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення позовних вимог позивача, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 25.08.2025р. в оскаржуваній частині у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.08.2025р. у справі №280/5454/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Постанову виготовлено та підписано 12.12.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов