Справа № 160/8082/25
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/8082/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 р. (суддя Бондар М.В) в адміністративній справі №160/8082/25 за позовом ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , як законний представник ОСОБА_2 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №55 від 09 грудня 2024 р. про відмову у задоволенні її заяви від 02 грудня 2024 р. про призначення пенсії у зв?язку із втратою годувальника;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути її заяву від 02 грудня 2024 р. про призначення пенсії у зв?язку із втратою годувальника, зарахувавши до страхового стажу годувальника ОСОБА_3 періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 : з 09 серпня 1983 р. по 20 червня 1984 р., з 21 червня 1986 р. по 10 квітня 1987 р., з 04 травня 1987 р. по 31 липня 1987 р., з 24 серпня 1987 р. по 15 грудня 1987 р.

В обгрунтування позовних вимог вказує, про неправомірну відмову у призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника із посиланням на відсутність у годувальника необхідного страхового стажу, передбаченого частиною 1 статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», внаслідок не зарахування у повному обсязі періодів його роботи згідно із даними трудової книжки. Формальні неточності у документах, не можуть бути підставою для обмеження особі у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 задоволено.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести постанову про залишення позову без задоволення.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що позивачка звернулась із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника за померлого ОСОБА_3 на дитину ОСОБА_2 . До страхового стажу годувальника не зараховано періоди його роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки неможливо ідентифікувати печатку.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивачка просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Відзив обгрунтовує тим, що відповідачем не доведено порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального права.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 02 грудня 2024 р. ОСОБА_1 , як законний представник ОСОБА_2 звернулась із заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника на дитину. За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області та рішенням №55 від 09 грудня 2024 р. у призначенні пенсії відмовлено. У рішенні вказано, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності. Загальний страховий стаж годувальника становить - 13 років 0 місяців 29 днів, якого недостатньо для призначення пенсії. До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці неможливо ідентифікувати печатку.

Не погодившись із даним рішенням, ОСОБА_1 як законний представник ОСОБА_2 оскаржила його до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що недоліки заповнення документів, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1, пункту 2 частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму ОСОБА_4 (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж є трудова книжка.

Записами наявної в матеріалах справи копії трудової книжки померлого годувальника ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 підтверджуються періоди його роботи з 09 серпня 1983р. по 20 червня 1984 р., з 21 червня 1986 р. по 10 квітня 1987 р., з 04 травня 1987 р. по 31 липня 1987 р., з 24 серпня 1987 р. по 15 грудня 1987 р.

Щодо посилання відповідача у рішенні №55 від 09 грудня 2024 р. на неможливість ідентифікувати печатку на титульному аркуші трудової книжки, то Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2018р. у справі №687/975/17 вказано, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення конституційного права на соціальний захист.

Відсутність печатки не є недоліком, що впливає на суть наявних в ній записів про роботу померлого годувальника ОСОБА_3 .

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправності рішення відповідача №55 від 09 грудня 2024 р. та наявності підстав для його скасування, із визначенням відповідачу обов`язку повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії по втраті годувальника на дитину, із зарахуванням до страхового стажу померлого годувальника ОСОБА_3 періодів його роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 .

В зв`язку із чим, відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 р. в адміністративній справі №160/8082/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 03 грудня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак