Справа № 760/31160/24
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.,

при секретарі -Черчукан В.О.

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року позивач звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови № 127-З від 19.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивує тим що, позивач зареєстрований у м. Києві та перебуваю на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується електронним військово-обліковим документом, сформованим у додатку Резерв+.

18.11.2024 близько 8:00 біля ст. метро «Берестейська» його зупинили невідомі особи у військовій формі, які не представилися та, заявивши, що його електронний документ недійсний, під примусом доставили до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як зазначає позивач, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 він повторно пред`явив свій електронний військово-обліковий документ на вимогу особи, яка представилась оператором відділення призову ОСОБА_2 , який повідомив йому, що його електронний документ не дійсний та склав щодо нього протокол № 127-3 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

19.11.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_3 розглянув зазначений протокол та виніс постанову № 127-3 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн.

Вважає зазначену постанову незаконною, безпідставною та такою, що винесена з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, оскільки він належно перебуває на військовому обліку, а його електронний військово-обліковий документ є чинним та офіційно передбаченим законодавством.

У зв`язку з цим звертаюся до суду з вимогою скасувати постанову як таку, що порушує його права та законні інтереси.

Враховуючи вищевикладене, позивач прсить позов задовольнити.

03.12.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.12.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишено без руху та надано строк у п`ять днів для усунення недоліків.

19.12.2024 від позивача на вимогу ухвали суду від 04.12.2024 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 копію матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, які складені 19.11.2024 стосовно ОСОБА_1 .

Позивачу судом було надіслано копію ухвали суду від 02.01.2025. Відповідачу судом було надіслано копію ухвали суду від 02.01.2025 та копію позовної заяви із додатками.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Судом встановлено, що відповідно до постанови від 19 листопада 2024 року № 127-З за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю у останнього чинного військово-облікового документа, який не було пред`явлений співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_3 та співробітникам поліції, чим було порушено норму ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вказаною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягають до такої відповідальності.

Частиною першою статті 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

Відповідно частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до статті 235 КУпАП військові комісаріати розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про неявку на виклик у військовий комісаріат, (статті 210, 210-1, 211 - 211-6).

Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні (міські) військові комісари

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (Закон №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Стаття 210-1 КУпАП визначає покарання за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частина 3 вказаної статті передбачає, зокрема, накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено в оскаржуваній постанові № 127-3 від 19.11.2024, ОСОБА_1 пред`явив співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_3 свій електронний військово-обліковий документ, сформований у додатку Резерв+, що підтверджує його перебування на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак оператор відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 безпідставно визнав зазначений документ недійсним, мотивуючи це нібито відсутністю у ньому відомостей про військове звання військовозобов`язаного та військово-облікову спеціальність. Саме на цій підставі було складено протокол № 127-3 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, який у подальшому став підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Підстави для визнання військово-облікового документа недійсним прямо визначені постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559.

Відповідно до п. 3 цієї постанови, військово-обліковий документ вважається недійсним лише у випадку, якщо відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України № 559 від 16.05.2024 визначено перелік відомостей, які можуть відображатися у військово-обліковому документі в електронній формі, а саме: 1) прізвище; 2) власне ім`я (усі власні імена); 3) по батькові; 4) дата народження; 5) реєстраційний номер облікової картки платника податків; 6) окремий номер запису у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 7) відомості про результати медичних оглядів, що проводилися з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку; 8) відомості про наявність відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів; 9) військове звання; 10) військово-облікова спеціальність (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ - код профілю підготовки і напрям службової та оперативно-службової діяльності); 11) унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі; 12) відомості про виконання військового обов`язку; 13) відомості про військовий облік; 14) відомості щодо звернення або повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення до Національної поліції; 15) дата і час формування військово-облікового документа в електронній формі.

Отже, аналізуючи положення постанови Кабінету Міністрів України № 559 від 16.05.2024, слід дійти висновку, що підстави для визнання військово-облікового документа недійсним прямо та вичерпно визначені у п. 3 постанови, який передбачає таку недійсність лише у разі невідповідності відомостей, зазначених у графах 1-5, 13 та 14 документа, даним Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Натомість у п. 8 постанови наведено перелік даних, які можуть відображатися у QR-коді електронного військово-облікового документа за наявності таких відомостей, зокрема п. 9 «військове звання» та п. 10 «військово-облікова спеціальність». Ці дані не входять до переліку п. 3 постанови, а тому їхня відсутність не може бути підставою для визнання електронного військово-облікового документа недійсним, що прямо підтверджує відсутність законодавчих підстав для висновків посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_3 про «недійсність» документа позивача.

Крім того, позивачем до матеріалів справи долучено копію електронного військово-облікового документа, з якої вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 10.06.2024 та своєчасно оновив відповідні облікові дані.

Доказів того, що позивач учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідачем до суду не надано.

Відповідачу судом було направлено копію ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 02.01.2025 та копію позовної заяви з усіма додатками.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта», 07.03.2025 відповідач отримав зазначені матеріали.

Проте, станом на день розгляду справи відповідачем не подано ані відзиву, ані будь-яких пояснень по суті спору, а витребувані судом копії матеріалів справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності також не надіслано.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі статтею 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду належних доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст.286 КАС України.

Так, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення №127-З від 19.11.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень підлягає скасуванню.

Враховуючи наведе вище, позов останнього підлягає задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з Відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає відшкодуванню сплачений Позивачем при подачі даного позову до суду судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись статтями 139, 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення №127-З від 19.11.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень - скасувати.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , дата видачі 04.09.2020 року, орган який видав 6834) за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: ( АДРЕСА_2 ), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16.12.2025.

Суддя О.М. Букіна