Справа № 638/4102/25
Суддя: Поляков О. В.
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/4102/25
Провадження № 2-а/638/190/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Поляков О.В.,

за участю секретаря Кутоманової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в особі Мосейчук А.І., звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора з паркування відділу контролю оплати послуг на майданчиках для паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі Департамент) серії 2КІ № від 25.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 гривень; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення; судові витрати покласти на Департамент.

Позовна заява мотивована тим, що 25.02.2025 року ОСОБА_1 , яка є власницею транспортного засобу з номерами НОМЕР_1 (Audi Q5) у мобільному додатку «Київ цифровий» отримала інформацію про наявність Постанови серія та номер 2КІ від 25.02.2025 за порушення ПДР, суть вказаного порушення: транспортний засіб зупинено ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, місце: вул. Заньковецької, 3, м. Київ.

При цьому, на фотознімках доданих до інформації про порушення ПДР зафіксовано транспортний засіб з номерами НОМЕР_2 Mercedes-Benz GLC220d, який не лише не належить ОСОБА_1 , а і взагалі не має жодного відношення до ОСОБА_1

ОСОБА_1 засобами зв`язку управлінням (інспекцією) з паркування Департамента повідомлено про те, що зазначена Постанова серія та номер 2КІ від 25.02.2025 за порушення ПДР складена інспектором з паркування відділу контролю оплати послуг на майданчиках для паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту відносно Позивача за начебто порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП. У зв`язку з неправомірним складанням Постанови серія та номер 2КІ від 25.02.2025 за порушення ПДР відносно ОСОБА_1 , яка не має жодного відношення до транспортного засобу з номерами НОМЕР_2 Mercedes-Benz GLC220d адвокатом Позивача до Департаменту направлено адвокатський запит № 01/25 від 25.02.2025 року з проханням надати інформацію про підстави складання щодо ОСОБА_1 , якій належить транспортний засіб з номерами НОМЕР_1 (Audi), Постанови серія та номер 2КІ від 25.02.2025 за порушення ПДР автівкою НОМЕР_2 Mercedes-Benz GLC220d. Департамент відмовив в наданні відповідної інформації та у листі № 064 2868 від 26.02.2025 року повідомив, що: «штраф за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), серії 2КІ № від 25.02.2025 сплачено у необхідному обсязі, постанова виконана належним чином».

Однак, ОСОБА_1 не здійснювала сплату штрафу згідно з Постановою серії та номер 2КІ від 25.02.2025 за порушення ПДР та не надавала жодній особі доручення на сплату останнього. У зв`язку з чим, 27.02.2025 року до Департаменту направлено адвокатський запит № 01/27 від 27.02.2025 року, зокрема, щодо надання копії Постанови серії та номер 2КІ від 25.02.2025 за порушення ПДР та додатків до зазначеної Постанови. Позивач зазначає, що Відповідачем не надано відповіді на запити ОСОБА_1 щодо надання інформації від 25.02.2025 № 1 та № 2, в яких Позивач зазначає про допущені працівником інспекції з паркування порушення та халатність складання Постанови 2КІ від 25.02.2025 щодо ОСОБА_1 - особи, яка не має жодного відношення до транспортного засобу НОМЕР_2 . Єдиними доказами Відповідача про нібито вчинення Позивачем правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є фотоматеріали, зроблені інспектором з паркування відділу контролю оплати послуг на майданчиках для паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту та долучені до Постанови серії 2КІ № від 25.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, з яких вбачається, що транспортний засіб, до якого ОСОБА_1 не має жодного відношення - Mercedes-Benz GLC220d з номерами НОМЕР_2 , зупинено біля магазину Chantal.

На думку позивача, при винесенні оскаржуваної постанови інспектор з паркування відділу контролю оплати послуг на майданчиках для паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту не з`ясував, що Позивач не є суб`єктом правопорушення передбаченого ст. 122 КУпАП (не вчиняла адміністративне правопорушення), що винна особа у вчиненні відповідного правопорушення відповідальна особа у розумінні ст. 14-2 КУпАП власник чи належний користувач транспортного засобу з номерами НОМЕР_2 Mercedes-Benz GLC220d, а не ОСОБА_1 , яка немає жодного відношення до зазначеного транспортного засобу. Фотознімки, які додані до оскаржуваної постанови містять виключно зображення транспортного засобу Mercedes-Benz GLC220d з номерами НОМЕР_2 , до якого Позивач не має жодного відношення.

Позивач зазначає про винесення оскаржуваної постанови з грубим порушенням порядку, визначеного КУпАП, про відсутність події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Виходячи із вказаної норми, Позивач просить Суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення згідно постанови серії 2КІ № від 25.02.2025 року у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 12 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , в особі Мосейчук Анастасії Ігорівни, до Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

21.03.2025 до суду відповідачем по справі через «Електронний суд» надано відзив на позовну заяву. Ознайомившись із позовними матеріалами, Департамент вважає, що позовні вимоги є такими що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Головним спеціалістом інспектором з паркування відділу контролю оплати послуг на майданчиках для паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту Туром Олександром Олеговичем 25.02.2025 винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія серії 2КІ № (далі Постанова), щодо власника транспортного засобу AUDI Q5, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є Позивач, у зв`язку з порушенням підпункту «И» пункту 15.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила), та вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, під час розгляду звернення Позивача від 25.02.2025 з проханням надати інформацію про підстави винесення Постанови, в управлінням (інспекцією) з паркування Департаменту було встановлено, що під час винесення Постанови інспектором з паркування було допущено помилку в номері транспортного засобу Позивача. Замість номеру транспортного засобу НОМЕР_2 , який належить автомобілю Mercedes-Benz GLC220d, було внесено номер НОМЕР_1 , який належить автомобілю марки Audi, право власності за яким зареєстровано за Позивачем. За наслідками розгляду звернення 05.03.2025 за матеріалами фотофіксації розміщення транспортного засобу Мерседес, номерний знак НОМЕР_2 , інспектором з паркування Туром О.О. встановлено належну відповідальну особу - власника зазначеного транспортного засобу та на нього накладено адміністративне стягнення згідно з постановою серії 2КІ № від 05.03.2025. У зв`язку з винесенням нової постанови по обставинах правопорушення, зафіксованих раніше, на підставі статті 279-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії 2КІ № від 25.02.2025, скасовано постановою серії 2КІ № -ск від 05.03.2025. Про факт скасування оскаржуваної Постанови Позивача (її представника) проінформовано листом Департаменту № 064-3816 від 17.03.2025.

Відповідач зазначає, що за змістом постанови серії 2КІ № -ск від 05.03.2025, головний спеціаліст інспектор з паркування відділу контролю оплати послуг на майданчиках для паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту Тур Олександр Олегович, керуючись положеннями частини 6 ст. 279-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постановив скасувати постанову серії 2КІ № від 25.02.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) щодо ОСОБА_1 . Оскільки оскаржувана Постанова скасована Департаментом, а у позовній заяві зазначено що « ОСОБА_1 не здійснювала сплату штрафу згідно Постанови серії та номер 2КІ від 25.02.2025 за порушення ПДР та не надавала жодній особі доручення на сплату останнього», то підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення відсутні, а отже, дане провадження підлягає закриттю.

21.03.2025 до суду через «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про зміну предмета спору.

Представник Позивача вказує, що у постанові інспектора з паркування Тур О.О. серії 2КІ № -ск від 05.03.2025 не зазначено передбачених законодавством підстав для скасування постанови серії 2КІ № від 25.02.2025. Вказівка у Постанові серії 2КІ № -ск від 05.03.2025 на ч. 6 ст. 279-1 КУпАП лише підтверджує чергове порушення, допущене інспектором з паркування Туром О.О. Згідно з нормою ч. 6 ст. 279-1 КУпАП слідує, що інспектор з паркування Тур О.О. не мав повноважень на скасування 05.03.2025 року власної постанови серії 2КІ № від 25.02.2025 у зв`язку з допущенням 25.02.2025 року грубих порушень вимог КУпАП під час її винесення.

З наведеного слідує, що надання Відповідачем копії Постанови серії 2КІ № -ск від 05.03.2025 про скасування оскаржуваної постанови за наведених вище обставин не є підтвердженням скасування оскаржуваної постанови у встановленому законом порядку та підтверджує протиправність відповідної Постанови, складеної з порушенням вимог КУпАП; за відсутності підстави, передбаченої ч. 6 ст. 279-1 КУпАП, на яку міститься посилання у Постанові серії 2КІ № -ск від 05.03.2025; за відсутності повноважень у інспектора з паркування самостійно скасовувати власну постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) у зв`язку з порушенням вимог КУпАП щодо, зокрема, визначення відповідальної особи.

За наведених вище обставин, у зв`язку з протиправністю як Постанови серії 2КІ № від 25.02.2025 року, так і Постанови серії 2КІ № -ск від 05.03.2025, винесених одним і тим самим інспектором з паркування Туром О.О. та враховуючи, що про наявність чергової протиправної Постанови серії 2КІ № -ск від 05.03.2025 Позивач дізнався виключно після спливу строку, що становить не менше 5 (п`ять) днів для подання заяви про зміну предмету позову, Позивач керуючись ст. 47, 121 КАС України просила прийняти дану заяву про зміну предмету позову до розгляду та викласти предмет позову у наступному вигляді:

-скасувати постанову інспектора з паркування відділу контролю оплати послуг на майданчиках для паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Тура Олександра Олеговича серії 2КІ № від 25.02.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн;

-закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення згідно з постановою серії 2КІ № від 25.02.2025 року у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення;

-скасувати постанову інспектора з паркування відділу контролю оплати послуг на майданчиках для паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Тура Олександра Олеговича серії 2КІ № -ск від 05.03.2025 року про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 2КІ № від 25.02.2025 року;

-судові витрати покласти на Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)».

26.03.2025 до суду через «Електронний суд» від представника відповідача Рябоконя В.В. надійшли заперечення на заяву позивача про зміну предмету позову.

Департамент вважає дану заяву необґрунтованою, а її вимоги такими, що задоволенню не підлягають через пропуск строку на подання такої заяви.

10.04.2025 до суду через «Електронний суд» від представника відповідача Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу КМР Рябоконя В.В. надійшов відзив на уточнену позовну заяву.

Щодо позовної вимоги про скасування Постанови серії 2КІ № -ск Департамент вважає, що дана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки Позивачем не доведено, яким чином Постанова серії 2КІ № -ск про скасування постанови порушує її права, що унеможливлює задоволення даної позовної вимоги.

18.09.2025 до суду через «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення.

Представник Позивача зазначає, що внесення відомостей до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху щодо оскаржуваних постанов здійснено з порушенням п. 12. розд. III Положення про Реєстр, а саме: після 17.04.2025, що підтверджується відповіддю МВС України № 1094/16-2025 від 21.04.2025 року. На думку Позивача, у подальшому інспектор з паркування має можливість у будь-який час здійснити й інші неправомірні дії шляхом, зокрема, внесення відомостей до Реєстру про скасування постанови, якою начебто скасовано Постанову серії 2КІ № від 25.02.2025 року. З метою уникнення подальших перевищень повноважень інспектором з паркування та унеможливлення подальших порушень вимог чинного законодавства Позивач просить Суд задовольнити як позовну вимогу про скасування постанови серії 2КІ № від 25.02.2025, так і про скасування неправомірної постанови серії 2КІ № -ск від 05.03.2025.

Представник позивача вважає, що інспектор з паркування Тур О.О. не мав повноважень на скасування 05.03.2025 року власної постанови серії 2КІ № від 25.02.2025 у зв`язку з допущенням 25.02.2025 року грубих порушень вимог КУпАП під час її винесення.

Крім того представником позивача 14.10.2025 через «Електронний суд» було надано додаткові пояснення разом з відповіддю на адвокатський запит, який було направлено до МВС України № 01/04 від 04.09.2025 року з метою встановлення дати внесення інформації до Реєстру про оскаржувані постанови та особи, яка здійснила відповідні дії після 17.04.2025 року. У відповіді Міністерства внутрішніх справ України № 3083/16-2025 від 07.10.2025 на адвокатський запит вказано, що: «станом на 29.09.2025 в Реєстрі відсутні відомості про оплату штрафу за вказаною вище постановою (серії 2КІ № від 25.02.2025)».

Додатково, представник Позивача зазначає, що Відповідачем визнано неможливість самостійного скасування Постанови серії 2КІ № від 25.02.2025 шляхом, зокрема, винесення Постанови серії 2КІ № -ск від 05.03.2025: як у відповіді Відповідача № 064-11255 від 08.07.2025, яка отримана вже в рамках відповіді щодо порушень іншим інспектором паркування вимог законодавства та безпідставного притягнення 01.07.2025 року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вчинені власником транспортного засобу MERCEDES-BENZ GLC 220D з номерним знаком КХ0019OO, так і у відповіді Відповідача № 064-2868 від 26.02.2025, в якій вказано, що «для скасування постанови інспектора з паркування про накладення адміністративного стягнення необхідно звернутись до суду».

Представник позивача Мосейчук А.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, скасувати постанову серії 2КІ № від 25.02.2025, постанову серії 2КІ № -ск від 05.03.2025 та закрити провадження по справі за відсутністю складу правопорушення.

Представник відповідача Рябоконь В.В. у судовому засіданні просив у задоволені позовних вимог відмовити.

Суд, дослідивши пояснення представників сторін, письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносини, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту оскаржуваної постанови серія номер 2КІ від 25.02.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, вбачається, що 25.02.2025 о 12:13 годин транспортний засіб, який належить ОСОБА_1 було зупинено ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, за адресою: вул. Заньковецької, 3, м. Київ, чим порушено п.15.9 ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 гривень.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, серії: НОМЕР_3 , власником транспортного засобу, марки «AUDI Q5» номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Про право користування вказаним транспортним засобом чи належного користувача нічого не зазначено.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі Закон 3353-XII) Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерства, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

За визначенням, наведеним у статті 14 Закону 3353-XII, учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху серед іншого зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вище стоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Положеннями частини першої статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до частини третьої статті 122 КУпАП порушення полягає у ненаданні переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненаданні переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само у порушенні правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно із приміткою статті 122 КУпАП, суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень, в тому числі і у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 279-1 КУпАП згідно якої, якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14- 2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Про притягнення до адміністративної відповідальності позивач дізналася отримавши відповідну інформацію у мобільному додатку «Київ цифровий».

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність своїх рішень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Так, матеріалами справи підтверджується, що оскаржувана постанова, винесена відповідачем на підставі інформаційних файлів за результатами автоматичної фіксації подій, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за допомогою технічного засобу технічного засобу АРМ Інспектора.

Позивачка у позовній заяві стверджує, що на фотознімках доданих до інформації про правопорушення ПДР зафіксовано транспортний засіб з номерами КХ 0019 -MERCEDES-BENZ GLC 220D, який не належить їй та взагалі не має жодного відношення до позивачки.

Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі N 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі N 295/3099/17.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно зі ст. 17 Закону Укради» «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справа «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14 березня 2002 року (заява №46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватися необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішення.

ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 (заява N 16437/04), «Берктай проти Туреччини» від 01.03.2001 (заява 22493/93), «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 (заява 263/2859/21), неодноразово вказує. що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 (серія А, № 25), «Коробов проти України» від 21.10.2011 року (Заява №39598/03), Європейський суд з прав людини зазначає що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом, така доведеність може випливати із співіснуванням достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

У п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, та у п. 36 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), від 1 липня 2003 року № 37801/97 суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Так відповідач у своєму відзиві зазначив, що під час розгляду звернення позивача від 25.02.2025 управлінням з паркування Департаменту було встановлено, що під час винесення Постанови інспектором з паркування було допущено помилку в номері транспортного засобу Позивача. Замість номеру транспортного засобу НОМЕР_2 , який належить автомобілю Mercedes-Benz GLC220d було внесено номер НОМЕР_1 , який належить автомобілю марки Audi, право власності за яким зареєстровано за Позивачем. За наслідками розгляду звернення позивача 05.03.2025, за матеріалами фотофіксації розміщення транспортного засобу Mercedes-Benz GLC220d, д.н.з. НОМЕР_1 , інспектором з паркування ОСОБА_2 було встановлено належну відповідальну особу - власника зазначеного транспортного засобу та на нього накладено адміністративне стягнення згідно з постановою серії 2КІ № від 05.03.2025.

У зв`язку з винесенням нової постанови, по обставинах правопорушення, зафіксованих раніше, постанову серії 2КІ № від 25.02.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) скасовано постановою серії 2КІ №-ск від 05.03.2025 щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Згідно з частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України постанову про накладення адміністративних стягнень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, серії2КІ № від 25.02.2025 про накладення адміністративного стягнення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680,00 грн необхідно скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 279-1 КУпАП посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Вказана норма не регулює можливість скасування посадовою особою своєї постанови, ухваленої помилково.

Враховуючи неправильне застосування ч. 6 ст. 279-1 КУпАП, як підстави для скасування Постанови серії 2КІ № від 25.02.2025, суперечливість даних щодо внесення постанов до реєстру, щодо сплати штрафу за вказаною постановою, суд доходить висновку про необхідність скасування Постанови серії 2КІ №-ск від 05.03.2025 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 2КІ № від 25.02.2025.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд дійшов до висновку, що у зв`язку з задоволенням позову ОСОБА_1 необхідно стягнути з Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 968,96 грн відповідно до квитанцій № 0561-6077-2703-9752 від 05.03.2025 та № 2553-4769-0421-9390 від 26.03.2025.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 5, 9, 20, 77, 90, 243-246, 250, 264-2 КАС України, ст. 122, 245, 247, 251, 252 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)(вул. Дегтярівська, буд. 31, корпус 2, м. Київ, 03057, )про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії2КІ № від 25.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення згідно з постановою серії 2КІ № від 25.02.2025 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Скасувати постанову серії 2КІ №-ск від 05.03.2025 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 2КІ № від 25.02.2025.

Стягнути з Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 968,96 грн відповідно до квитанцій № 0561-6077-2703-9752 від 05.03.2025 та № 2553-4769-0421-9390 від 26.03.2025.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. В. Поляков