Справа № 522/22746/25
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження№2-а/522/524/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Науменко А.В.,

за участі секретаря судового засідання Зелінська К.Ю.

розглянувши у порядку спрощеного провадження (з урахуванням особливостей встановлених ст.ст.268-271,286 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Головний державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шевченко Марина Тарасівна про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач 13.10.2025 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач обґрунтовує позов тим, що 30.09.2025 року позивачу в додаток Дія надійшло повідомлення про відкриття виконавчого провадження. Як йому стало відомом виконавче провадження відкрито на підставі постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.05.2025 року № ЮР/1704/1.

Позивач зазначає, що не був належним чином повідомлений про розгляд вказаної справи про адміністративне правопорушення, не був присутній при розгляді та при винесенні постанови.

Протиправними діями відповідача було порушено процесуальні норми щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та конституційні права на правову допомогу. Відповідач неправильно інтерпретував норми матеріального права, перекрутив фактичні обставини справи з метою створення штучної видимості правопорушень, здійснив посягання на приватну власність позивача шляхом безпідставного стягнення коштів.

Після розгляду справ та винесення постанов Позивач зазначає, що звертався до відповідача з клопотаннями про отримання копії оскаржуваної постанови, однак він проігнорував вказані звернення.

Позивач вважає, що вказана постанова ухвалена незаконно, без повідомлення позивача, а тому підлягає скасуванню.

За результатами автоматизованого розподілу справа передана на розгляд судді Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.10.2025 вирішено поновити позивачу строк на звернення до суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, витребувані матеріали адміністративної справи.

29.10.2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідно до вказаного відзиву відповідач зазначає, що 01.05.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 співробітниками поліції було доставлено позивача ОСОБА_1 , де відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення № ЮР/1704 за ч.3 ст. 210 КупАП.

Постановою № ЮР/1704/1 від 03.05.2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності. З постанови вбачається, що позивач не прибув 14.12.2024 року о 14:00 за повісткою № 1544739 від 04.12.2024 року для уточнення військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується рекомендованим повідомленням № 097. Чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статі 210-1 КупАП.

28.10.2025 ркоу від позивача до суду надійшла відповідь на відзив. У вказаній відповіді на відзив позивач зауважив, що виходячи з інформації з відзиву, щодо позивача сплинув строк притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, він категорично заперечив, що його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання 12.12.2025 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце повідомлені належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов наступного висновку.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Судом встановлено, що Постановою № ЮР/1704/1 від 03.05.2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності. З постанови вбачається, що позивач не прибув 14.12.2024 року о 14:00 за повісткою № 1544739 від 04.12.2024 року для уточнення військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується рекомендованим повідомленням № 097. Чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статі 210-1 КупАП.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, суд враховує наступне.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст.235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2ст. 251 КУпАП).

Згідно з ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. Протокол складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з роз`ясненням їй прав та обов`язків, а також врученням їй копії протоколу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок), Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідачем разом з відзивом до суду надано копію роздруківки трекінгу відправлення № 097 судової повістки № 1544739.

Зі змісту повістки вбачається, що позивачу належало з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 14.12.2024 року о 14:00 годині.

З трекінгу відправлення вбачається, що 08.12.2024 року була невдала спроба вручення, а 16.12.2024 року повістку було направлено відправнику з зазгначенням причини (Одержувач відсутній за вказаною адресою).

Також з вказаного трекінгу вбачається, що 19.12.2024 року вказане рекомендоване повідомлення з відміткою про підстави невручення позивачу було вручено представнику відповідача за довіреністю.

Таким чином, суд констатує, що з 19.12.2024 року сторона відповідача достемено знала про те, що судову повістку не було вручено, а позивач не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За змістомстатті 38 КупАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення або день виявлення триваючого правопорушення.

ПоложенняКодексу України про адміністративні правопорушенняне містять визначення поняття «триваюче» правопорушення.

Разом із тим, у теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності.

В контексті правопорушення, передбаченого ст. 210-1КУпАП, поведінка особи (в даному випадку - позивача) набуває протиправного характеру після нез`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, визначений у повістці.

Як було встановлено судом, позивач зобов`язаний був прибути до 14.12.2025 року.

Саме неприбуття позивача у зазначену дату та час становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст.ст. 210, 210-1 КУпАП.

Про належним чином вручену судову повістку відповідачу стало відомом 19.12.2024 року.

Отже, в даному випадку відсутні підстави для висновку, що вчинення позивачем правопорушення мало триваючий характер.

Таким чином, суд вважає, що у даному випадку строки притягнення його до адміністративної відповідальності необхідно обчислювати саме з моменту вчинення правопорушення.

Днем вчинення позивачем правопорушення є 19.12.2024 року, про вказану обставину було відомо посадовим особам відповідача, обов`язком яких є забезпечення здійснення контролю за прибуттям осіб за повістками, який вони могли і повинні були реалізувати.

Проте, відповідач самоусунувся від виконання покладеного на нього обов`язку щодо забезпечення здійснення контролю за прибуттям позивача за повісткою та склав 01.05.2025 року протокол про адміністративне правопорушення за ч.3ст. 210-1 КУпАП.

Передбачений ч.7ст.38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення розпочав свій відлік з 19.12.2024 року та сплив 19.03.2025 року, у зв`язку з чим наявні підстави для висновку про прийняття 03.05.2025 року спірної постанови поза межами строків, встановленихст.38 КУпАП.

Аналогічний висновок був викладений в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2024 року (справа 522/20907/23).

З урахуванням наведеного, враховуючи, що оспорювана позивачем постанова винесена не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначеніКУпАП, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та скасувати спірну постанову справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1Кодексу України про адміністративні правопорушення від 28 лютого 2025року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративноївідповідальності за ч.3ст.210-1КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Головний державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шевченко Марина Тарасівна про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанову № ЮР/1704/1 від 03.05.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 та закрити справи про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.В. Науменко

12.12.25