Справа № 420/37266/25
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) про скасування рішення про відмову у перетинанні державного кордону України,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 04 листопада 2025 року (документ сформований в системі Електронний суд 03.11.2025) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ), в якій позивач просив:

Скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 № 935 від 27.10.2025 року про відмову в перетинанні державного кордону України ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Ухвалою від 05 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до провадження відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч.5 ст. 262 КАС України.

Ухвалою від 05 листопада 2025 року у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову, - відмовлено.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 27.10.2025 року Позивач з наміром в`їхати на територію України виїхав з території Республіки Молдова, а у наступному пункті пропуску пред`явив свій паспорт прикордонній службі України для перетину державного кордону України, та при проходженні паспортного контролю у пункті пропуску Табаки-Мирне», що розташоване у південній частині Одеської області та з`єднує Україну з Республікою Молдова, працівники Державної прикордонної служби повідомили йому про відмову в перетині державного кордону України.

Уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято рішення № 935 від 27.10.2025 року про відмову в перетинанні державного кордону України. Підставою прийняття вказаного рішення зазначено «Скасування рішення про оформлення набуття громадянства України».

Також, у Позивача було вилучено паспорт громадянина України для виїзду за кордон, серія НОМЕР_4 , виданий 11.06.2016 року ГУ ДМС в Одеській області, що підтверджується довідкою про вилучення паспорта України для виїзду за кордон від 27.10.2025 р. та актом № 5 від 27.10.2025 р.

Позивач вважає вказане рішення протиправним, оскільки позбавлення Позивача громадянства України стали для нього повного несподіванкою, оскільки він не отримував жодного повідомлення чи сповіщення з даного питання, а тим більше не отримував жодного рішення про відміну рішення щодо встановлення належності до громадянства України.

Позивач проживає на території України з 1991 року. На території України він отримував посвідчення водія, є віце-президентом Федерації боксу Білгород- Дністровського району та має нагороди, подяки та відзнаки. Крім громадянства України, іншого громадянства Позивач ніколи не отримував.

Також представник позивача звертає увагу, що позивач є батьком трьох неповнолітніх дітей, які є громадянами України: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач має батьків (батько громадянин України, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 ; матір, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка має посвідку на постійне місце проживання в Україні). Дружина, діти та батьки проживають в Україні. Позивач, перебуваючи в Україні забезпечував піклування та фінансування життя дітей та інших членів родини.

На думку Позивача, наведена в оскаржуваному рішенні причина є формальною та необґрунтованою, оскільки відсутнє посилання на дату та номер рішення, яким скасоване оформлення набуття громадянства України Позивачем.

В оскаржуваному рішенні відсутнє достатнє обґрунтування та доводи щодо підстав заборони в`їзду в Україну.

Отже, суб`єктом владних повноважень у оскаржуваному рішенні необґрунтовано було відмовлено Позивачу у перетинанні державного кордону.

Також на думку представника позивача, рішення від 27.10.2025 року № 935 не відповідає критеріям обґрунтованості, вмотивованості, чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії та породжує його неоднозначне трактування, що протиправно втручається у можливість реалізації конституційного права позивача вільно заїхати на територію України, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

До суду 20 листопада 2025 року від відповідача надійшов відзиві на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що в ході здійснення прикордонного контролю 27.10.2025 позивачем в пункті пропуску "Табаки", на паспортний документ позивача відбулось спрацювання бази даних «Гарт-1/П» системи «Гарт-1»: «недійсний або викрадений документ», ініціатором доручення якого є Державна міграційна служба України, у зв`язку з скасуванням рішення про набуття громадянства України позивачем.

Отже, під час перевірки паспортного документу позивача, було встановлено перебування паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 на обліку бази даних 1.3 «Відомості про втрачені, викрадені та оголошені недійсними паспортні документи» інформаційно-телекомунікаційної системи прикордонного контролю «Гарт-1» Державної прикордонної служби України за ініціативою Державної міграційної служби України, внаслідок чого паспорт був вилучений та 27.10.2025 направлений до ініціатора - Державної міграційної служби України.

Представник відповідача зазначив що вилучення паспорту позивача відбулось через відповідну ініціативу Державної міграційної служби України, яке виконувало приписи Порядку № 152 в межах своїх повноважень, а відповідач користувався своїм правом відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України».

Відповідно до п. 88, 89 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 № 152, паспорт для виїзду за кордон може бути вилучено (у тому числі тимчасово) працівником територіального органу/ територіального підрозділу ДМС закордонної дипломатичної установи, уповноваженим суб`єктом у разі його використання з метою вчинення злочину на території України чи за кордоном, підроблення, проведення службової перевірки щодо оформлення з порушеннями вимог законодавства або в інших випадках, передбачених законодавством.

Паспорт для виїзду за кордон визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується у разі припинення особою громадянства України.

На підставі вищезазначеного доручення ДМС України (позбавлення громадянства), посадовою особою пункту пропуску «Табаки», відповідно до п. 88 вищезазначеного порядку, було вилучено у позивача паспортний документ, а саме закордонний паспорт громадянина України № НОМЕР_6 , виданий органом 5102 11.01.2018 та складено акт №5 про вилучення паспортного документа від 27.10.2025.

Представник відповідача зазначає, що пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Прикордонний контроль вважається закінченим після надання уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України дозволу на перетинання державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем або після доведення до відома відповідної особи рішення про відмову у перетинанні державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем.

Отже, враховуючи те, що позивач був позбавлений громадянства України, а недійсний паспортний документ було вилучено, у відповідача були відсутні правові підстави для пропуску позивача через державний кордон України у зв`язку з відсутністю у позивача дійсного паспортного документу. Саме тому було прийнято оскаржуване позивачем рішення про відмову в перетині державного кордону України № 935.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, дії посадових осіб військової частини НОМЕР_7 Державної прикордонної служби України були правомірними, а оскаржуване рішення прийнято у відповідності до норм чинного законодавства.

Крім того, представник відповідача зазначив, що оскаржуване рішення відповідача має разовий характер і вичерпало свою дію фактом його виконання, тому при пред`явлені позивачем документів, які надають право на перетин державного кордону на виїзд з України, оскаржуване рішення відповідача жодним чином не створить перешкод для перетину позивачем кордону України, за наявності на те законних підстав.

Своєю чергою до суду 26 листопада 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Порядок надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2013 № 280 (далі - Порядок 280) містить чіткий перелік доручень, які можуть надаватися уповноваженими державними органами.

У відзиві на позов Відповідач зазначив, що на підставі доручення ДМС України (позбавлення громадянства) вилучено у позивача паспортний документ.

Проте, представник позивача звертає увагу, що у п. 5 Порядку 280, не передбачено надавати доручення щодо заборони в`їзду в Україну громадянам України у випадках позбавлення громадянства.

Більше того, доручення оформляються на бланку за формою згідно з додатком до порядку. Відповідач не пред`явив відповідне доручення (оформлене на бланку за формою).

Таким чином, на думку представника позивача, вбачається грубе порушення чинного законодавства України при прийнятті рішення про відмову в перетинанні державного кордону України Позивачу, а відтак, таке рішення підлягає скасуванню.

Також представник позивача звертає увагу, що у зв`язку з не законним прийняттям оскаржуваного рішення, Позивач досі перебуває в сірій зоні між блок-постами України та Молдови, де відсутні необхідні умови для життєдіяльності: відсутня їжа, особисті засоби гігієни, теплий одяг, тощо.

Також представник позивача зазначає, що згідно з Постанови КМУ від 7 травня 2014 р. № 152, п. 84, особа, стосовно якої громадянство України припинено відповідно до Закону України "Про громадянство України", або її законний представник зобов`язані у порядку, встановленому законодавством про громадянство України, повернути паспорт для виїзду за кордон територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС, що його оформив, а якщо така особа проживає за кордоном, - закордонній дипломатичній установі.

Таким чином, на думку представника позивача, орган Держприкордонслужби не має права самостійно вилучати паспорт для виїзду за кордон, оскільки його повернення здійснюється особою самостійно, якщо дійсно громадянство України щодо такої особи припинено відповідно до Закону України "Про громадянство України".

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 .

Позивач є батьком трьох неповнолітніх дітей, які є громадянами України: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено свідоцтвами про народження дітей.

Позивач має батьків (батько громадянин України, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 ; матір, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка має посвідку на постійне місце проживання в Україні).

Дружина, діти та батьки зареєстровані та проживають в Одеській області.

Позивач є віце-президентом Федерації боксу Білгород- Дністровського району та має нагороди, подяки та відзнаки.

Відповідно до наданої Президентом ФБОО характеристики вих. № 116 від 30.10.2025 року ОСОБА_1 за час своєї діяльності зарекомендував себе як ініціативний, відповідальний та енергійний керівник, який приділяє значну увагу розвитку боксу на місцевому рівні.

Також надано позивачу характеристику керівником ООВП ГО «Національна федерація змішаних єдиноборств ММА України», відповідно до якої ОСОБА_1 є активним меценатом та надійним партнером Федерації змішаних бойових мистецтв (ММА) Одеської області.

Суд встановив, що рішенням НОМЕР_8 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 27.10.2025 року № 935 про відмову в перетинанні державного кордону України позивачу відмовлено у перетинанні державного кордону України у напрямку в`їзду в Україну з причин скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

Також НОМЕР_8 прикордонним загоном було вилучено у позивача паспорт громадянина для виїзду за кордон НОМЕР_5 , про що складено довідку про вилучення паспорта від 27.10.2025 року та акт№ 5 про вилучення паспортного документа від 27.10.2025 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням про відмову у перетинанні кордону, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України визначає Закон України "Про прикордонний контроль".

Відповідно до ч. 1,2 ст. 2 Закону України "Про прикордонний контроль" прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 Закону України "Про прикордонний контроль" прикордонний контроль здійснюється щодо, зокрема: осіб, які перетинають державний кордон.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 цього Закону прикордонний контроль включає: 1) перевірку документів; 2) огляд осіб, транспортних засобів, вантажів; 3) виконання доручень уповноважених державних органів України; 4) перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України; 5) реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон; 6) перевірку автомобільних транспортних засобів з метою виявлення викрадених.

Згідно з ч. 1- 3 ст. 6 цього Закону, перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються лише за умови проходження прикордонного контролю та з дозволу уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, а у випадках, визначених цим Законом, - посадових осіб Державної прикордонної служби України, якщо інше не передбачено цим Законом.

Початком здійснення прикордонного контролю особи, транспортного засобу, вантажу є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України.

Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 7 Закону України "Про прикордонний контроль" паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.

Суд встановив, що позивач мав намір перетнути державний кордон з Республіки Молдова до України 27.10.2025 року в пункті пропуску "Табаки", надавши уповноваженим особам Державної прикордонної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 .

Представник відповідача зазначив, що в ході здійснення прикордонного контролю 27.10.2025 позивачем в пункті пропуску "Табаки", на паспортний документ позивача відбулось спрацювання бази даних «Гарт-1/П» системи «Гарт-1»: «недійсний або викрадений документ», ініціатором доручення якого є Державна міграційна служба України, у зв`язку з скасуванням рішення про набуття громадянства України позивачем.

Отже, під час перевірки паспортного документу позивача, було встановлено перебування паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 на обліку бази даних 1.3 «Відомості про втрачені, викрадені та оголошені недійсними паспортні документи» інформаційно-телекомунікаційної системи прикордонного контролю «Гарт-1» Державної прикордонної служби України за ініціативою Державної міграційної служби України, внаслідок чого паспорт був вилучений та 27.10.2025 направлений до ініціатора - Державної міграційної служби України.

Відповідно до п. 88, 89 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 № 152, паспорт для виїзду за кордон може бути вилучено (у тому числі тимчасово) працівником територіального органу/ територіального підрозділу ДМС закордонної дипломатичної установи, уповноваженим суб`єктом у разі його використання з метою вчинення злочину на території України чи за кордоном, підроблення, проведення службової перевірки щодо оформлення з порушеннями вимог законодавства або в інших випадках, передбачених законодавством.

Паспорт для виїзду за кордон визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується у разі припинення особою громадянства України.

Загальний порядок перетину державного кордону України визначений постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» (далі, - Правила № 57).

Згідно з п.12 Правил №57, для здійснення прикордонного контролю громадяни подають уповноваженим службовим особам підрозділу охорони державного кордону паспортні, а у випадках, передбачених законодавством, і підтверджуючі документи без обкладинок і зайвих вкладень.

Паспортні та підтверджуючі документи громадян, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону з метою встановлення їх дійсності та належності громадянину, який їх пред`являє.

У ході перевірки документів під час в`їзду в Україну з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві в`їзду в Україну.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки наданих документів на підтвердження підстав для перетину кордону, в тому числі на предмет їх дійсності та приналежності відповідній особі.

Враховуючи, що в ході здійснення прикордонного контролю 27.10.2025 позивачем в пункті пропуску "Табаки", на паспортний документ позивача відбулось спрацювання бази даних «Гарт-1/П» системи «Гарт-1»: «недійсний або викрадений документ», ініціатором доручення якого є Державна міграційна служба України, у зв`язку з скасуванням рішення про набуття громадянства України позивачем, та позивачем не було надано уповноваженій особі Державної прикордонної служби України іншого документа для підтвердження права на перетин кордону, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно прийнято стосовно позивача оскаржуване рішення від 27.10.2025 року про відмову в перетинанні кордону.

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України "Про прикордонний контроль", іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Відповідно до п.15 Правил №57, на підставі рішення уповноваженого законом державного органу про тимчасову відмову у виїзді за кордон (заборону виїзду), прийнятого відповідно до статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону відмовляє громадянину у перетинанні державного кордону, про що виносить обґрунтоване письмове рішення із зазначенням причин відмови, один примірник якого видається громадянинові.

За таких встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що відповідач, приймаючи рішення № 935 від 27.10.2025 року про відмову в перетинанні державного кордону діяв у спосіб, порядок та в межах наданих законом повноважень.

Щодо посилання позивача на відсутність зазначення у рішенні конкретних причин відмови у перетинанні державного кордону, суд зазначає таке.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.06.2023 № 457 затверджено форма рішення про відмову в перетинанні державного кордону України, в якій передбачено графу причини відмови іноземцю, особі без громадянства або громадянину України в перетинанні.

У оскарженому рішенні вказана графа є заповненою, в якій зазначено: скасування рішення про оформлення набуття громадянства України».

На підставі викладеного, враховуючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги не належать задоволенню.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) про скасування рішення про відмову у перетинанні державного кордону України,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.