Справа № 569/24271/25
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Пилипів І.Г.

представниа відповідача - Кортоус М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному у спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Просив Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6023261 від 26.10.2025р. про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Покласти на відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6023261 від 26 жовтня 2025 року (надалі постанова), винесеною поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Волинській області Ліснічук A.B., на ОСОБА_1 , було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Постанову про накладення адміністративного стягнення вважає незаконною й такою, що не відображає дійсних обставин справи.

Із постанови не вбачається, яке саме порушення, передбачене ст. 122 КупАП ним порушено. В постанові значиться - рухався на автомобільній дорозі яка має дві смуги в одному напрямку та рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, що не передбачено як порушення, відповідно до вимог вищевказаної статті. Так, 26 жовтня 2025 року він, керуючи транспортним засобом Skoda Kodiaq д.н.з. НОМЕР_1 на АД Н- 22 Устилуг-Луцьк -Рівне 127км. 700м. о 20 год. 48 хв. рухався на автомобільній дорозі. Проїжджаючи стаціонарний пост він зайняв крайню ліву смугу для руху, оскільки права смуга мала пошкодження дорожнього полотна та він мав намір здійснити поворот ліворуч. Викладене підтверджується схемою руху його автомобіля повз стаціонарний пост поліції, який додається до позовної заяви.

П. 11.5 ПДР (який йому інкримінують) передбачено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Він рухався до розвороту для здійснення маневру повороту ліворуч, отже дотримався вищевказаного пункту ПДР.

А відтак, працівник поліції, керуючись лише власними суб`єктивними баченнями та переконаннями, за відсутності жодних належних та допустимих доказів, вирішили незаконно та протиправно притягнути його до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке не мало місця взагалі.

В постанові зазначено, що долучається запис із бодікамери, проте як пояснив працівник поліції на нього не зафіксовано порушення ним ПДР, а лише їхня подальша розмова, після його зупинення.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що патрульними поліцейськими не було забезпечено й жодного відібрання пояснень у можливих свідків начебто допущеного ним адміністративного правопорушення, хоча такі особи були, оскільки з ним в автомобілі їхала ОСОБА_2 (жителька с. Олександрія, Волинської області Камінь-Каширського району).

А відтак, враховуючи вищевикладені обставини, в порушення вищезазначених вимог КУпАП, інспектором патрульної поліції взагалі не було здобуто та взято до уваги жодного доказу, який міг би підтвердити той факт, що саме він - ОСОБА_1 , допустив вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, що дало б підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності у відповідності до вимог чинного законодавства.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Пилипів І.І., який діє згідно ордеру серія ВК №1173904 від 26.11.2025 у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позові, просили задовольнити позов, скасувати постанову серії ЕНА № 6023261 від 26.10.2025.

Представник відповідача Кортоус М.М. в судовому засіданні позов не визнала з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Свою правову позицію обґрунтовують тим, що твердження позивача, викладенні у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Подія правопорушення вчиненого водієм т.з. Skoda Kodiaq д.н.з. НОМЕР_2 , була зафіксована 26.10.2025 року працівником поліції на нагрудну бодікамеру № 475437, а також була зафіксована на стаціонарну відеокамеру, що знаходилась на будівлі стаціонарного поста поліції «Прогрес».

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно, підставою зупинки вказаного транспортного засобу стало порушення водієм т. з. Skoda Kodiaq д.н.з. НОМЕР_2 п. 11.5 ПДР України.

Поліцейський Ліснічук А.В. підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення (п. 11.5 ПДР України), підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п.2.1 ПДР України на підставі ст.. 32 ЗУ «Про Про національну поліцію» та п. 2.4 а ПДР. Позивачу було роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. На місці вчинення адміністративного правопорушення позивач надав пояснення, що він рухався з порушенням, оскільки на даному відрізку дороги незадовільне покриття.

Позивач також скористався правом ознайомлення з доказами порушення, відеозаписом з камери спостереження з стаціонарного поста «Прогрес». Після перегляду відеозапису позивач погодився з порушенням та просив поліцейського обмежитись відносно нього усним зауваженням. Однак, поліцейський зазначив, що санкція ч.2 ст. 122 КУпАП не передбачає попередження, а лише штраф.

Крім того, поліцейський неодноразово повторив позивачу чи не бажає він користуватись якимись іншими правами визначеними ст.. 268 КУпАП. Однак, позивач не бажав. Згідно ст. 285 КУпАП , позивача було ознайомлено зі змістом оскаржуваної постанови, копію постанови позивач отримати не бажав, а тому вона була направлена йому засобами поштового зв`язку 27.10.2025 року.

Представником відповідача до відзиву також долучено копії письмових документів, на які відповідач посилається як на докази та які були досліджені судом.

Ухвалою суду від 12.11.2025 р. прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 з повідомленням (викликом ) сторін.

Ухвалою суду на місці задоволено клопотання позивача про допис свідка ОСОБА_2 . Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача? показання свідка, дослідивши подані сторонами письмові документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6023261 від 26 жовтня 2025 року , винесеною поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Волинській області Ліснічуком A.B., Банацького Віталія Васильовича, притягнуто до адміністративної відповідальності , передбаченої ч.2 чт. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 26 жовтня 2025 року , водій керуючи транспортним засобом Skoda Kodiaq д.н.з. НОМЕР_1 на АД Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне 127км. 700 м о 20 год. 48 хв. рухався на автомобільній дорозі яка має дві смуги в одному напрямку та рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, чим порушив п.11.5 ПДР України - Порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказану оскаржувану постанову суд визнає правомірною з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до п. 11.5 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Згідно ч. 2ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Встановлено, що подія вчинення позивачем а/п була зафіксована 26.10.2025 року працівником поліції на бодікамеру № 475437, а також була зафіксована на стаціонарну відеокамеру, що знаходилась на будівлі стаціонарного поста поліції «Прогрес».

З оглянутого судом відеозапису, наданого представником відповідача з місця адміністративного правопорушення від 26.10.2025 року, та записане на носій інформації DVD-R диск, підтверджується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальтності за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивачу було пред`явлено відеозапис правопорушення, яке він оглядав у приміщенні посту ДПП.

Відеозапис містить чітке відображення відомостей щодо дотримання процесуальної послідовності ухвалення оскаржуваної постанови, яке відбувалося на вулиці, позивачу було роз`яснено його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у тому числі право на правничу допомогу. ОСОБА_1 будь-яких клопотань не заявляв, натомість надав усні пояснення, де зазначає, що він рухався з порушенням, оскільки на даному відрізку дороги незадовільне покриття та не вказував, що мав намір здійснювати поворот ліворуч, тому рухався в крайній лівій смузі.

Встановлено, що позивач також скористався правом перегляду відеозапису з стаціонарної відеокамери, що знаходилась на будівлі стаціонарного поста поліції «Прогрес», дана обставина теж зафіксована на нагрудну відеокамеру поліцейського. Погодився з даним відеозаписом та заперечував факту порушення.

З досліджених судом інших письмових доказів встановлено, що управлінням патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, було направлено запит до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Волинській області від 21.11.2025 за вих. № 12735/41/17/10/02-2025 про надання інформації стосовно наявності пошкоджень дорожнього покриття, а саме вибоїн чи ділянок із незадовільним станом проїзної частини, на автодорозі Н-22 «Устилуг - Луцьк - Рівне» на км. 127 + 000 м. до 127 км. + 700м. (напрямок м. Рівне), а також інформацію про проведені чи заплановані ремонтні роботи на вказаній ділянці станом на 26.10.2025 року.

Згідно отриманої відповіді Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Волинській області від 21.11.2025 Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Волинській області повідомляє, що з метою ліквідації деформацій проїзної частини автодороги Н-22, ТзОВ «Унідор - Сервіс» - субпідрядною організацією ТзОВ «Луцькавтодор - Сервіс», підприємства, що здійснює експлуатаційне утримання зазначеної у запиті ділянки автодороги Н-22 «Устилуг - Луцьк - Рівне», 08 жовтня 2025р. виконувались роботи спеціалізованою технікою з ліквідації дрібних вибоїн та викришувань на покритті струменевим методом.

Під час щорічного осіннього комісійного обстеження мережі доріг загального користування державного значення, що проводилось протягом жовтня місяця 2025 року, комісією у складі представників Служби відновлення, патрульної поліції та підрядних дорожніх організацій, що здійснюють експлуатаційне утримання автодоріг державного значення, на ділянці км 127+000 - км 127+700 автодороги Н-22 «Устилуг - Луцьк - Рівне», недоліки в експлуатаційному утриманні покриття проїзної частини (наявність вибоїн чи незадовільний стан) на обох проїздах виявлено не було.

Скарги та нарікання від учасників дорожнього руху, місцевих органів самоврядування щодо незадовільного стану покриття проїзної частини на зазначеній у запиті ділянці дороги Н-22 протягом жовтня місяця поточного року в Службу відновлення не надходили.

Допитана судом свідок ОСОБА_3 суду показала, що перебувала в автомобілі позивача, як пасажир, рухались з Луцька в бік Цуманя, порушень ПДР позивач не допускав, дорога була пошкоджена щоб здійснити поворот на ОСОБА_4 виїхав на крайню ліву смугу .

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч.1 цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких грунтуються його вимоги.

На підставі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1ст. 77 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем доведена правомірність дій інспектора , у якого були достатні підстави, а саме фактичні дані, які свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Зазначені у постанові фактичні обставини вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідають фабулі ч.2 ст.122 КУпАП, а прийняте інспектором рішення про накладення на позивача штрафу в розмірі 510 грн. відповідає санкції ч.2 ст.122 КУпАП, постанова винесена інспектором з дотриманням вимог КУпАП, права позивача не були порушені .

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд доходить висновку щодо безпідставності позовних вимог, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Згідно ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позову, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 19, 20, 77, 139, 241, 244, 245, 246,286, 295, 297 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Повний текст рішення виготовлено 16.12.2025

Суддя О.В.Панас