Справа № 420/6792/25
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6792/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Одеської області від 05.02.2025 року № 11 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на інший вид пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області перевести з 01.05.2016 року ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до статті 33 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ, на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII, та провести перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є особою з інвалідністю II групи загального захворювання безстроково, що підтверджується довідкою до акту медико-соціальної комісії серії 2-18 ОВ 142083041. Позивач отримувала пенсію відповідно ЗУ Про державну службу по 2017 рік. На виконання ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року №2148 Розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №175811 від 26.10.2017 року ОСОБА_1 було переведено на пенсію по інвалідності за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На теперішній час позивач отримує пенсію по інвалідності II групи загального захворювання, обчислену в розмірі 90% пенсії за віком. 08.08.2024 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо перерахунку пенсії - перехід від одного виду пенсії по інвалідності, призначеного за ст. 33 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на інший вид пенсії по інвалідності - за ст. 37 Закону України "Про державну службу". 05.02.2025 року позивач отримала рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області № 11 від 05.02.2025 року про відмову у задоволенні її заяви щодо переходу її на пенсію за Законом України «Про державну службу», посилаючись на недоцільність такого переводу через зменшення розміру пенсії позивача. Позивач вказує, що вона досягла пенсійного віку, встановленого Законом №1058-ІУ та має необхідний страховий стаж на посадах державної служби для переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII. Позивач уважає, що право на перехід на інший вид пенсії залежить від бажання пенсіонера за умови, що є підстави передбачені законом. Також позивач уважає, що посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в рішенні № 11 від 05.02.2025 року виключно на недоцільність переведення позивача на інший вид пенсії, як на підставу відмови, є необґрунтованими.

Ухвалою від 11.03.2025 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/6792/25 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

24.03.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного України в Одеській області надійшли копії матеріалів пенсійної справи позивача.

26.03.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заперечуючи проти позову, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області посилається на те, що З 01.05.2016 набрав чинності Закон № 889-VІІІ, у зв`язку з чим Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) втратив чинність крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і п. 12 Прикінцевих положень Закону № 889-VІІІ. Відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Згідно з п. 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Страховий стаж позивача на посадах віднесених до державної служби становить 11 років 9 місяців 3 дні. Позивач отримувала пенсію відповідно до Закону України Про державну службу по 01.05.2017. Поновлення виплати пенсії по інвалідності відповідно до Закону України Про державну службу є недоцільним (розмір пенсії в результаті перерахунку зменшується). До перерахунку розмір пенсії складає 11737,86 грн, після 4630,96 грн (3671,55 х 1,197 + 236,11 - підвищення чл.сімей загиблих/померл. військовослужбовців, інвалідів війни). Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням повторно прийнято рішення № 11 від 05.02.2025 про відмову в переході з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію згідно Закону № 889-VІІІ.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання безстроково, що підтверджується довідкою до акту медико-соціальної комісії серії 2-18 ОВ №083041.

З 22.12.1999 року позивачу була призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення.

З 11.06.2007 року на підставі наданих позивачем заяви та документів її переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Законів України Про державну службу та Про Національний банк України. Набутий страховий стаж складає 29 років 07 місяців, із них 11 років 09 місяців державна служба (банківський працівник). Пенсію обчислено із розрахунку 81 % від заробітної плати держслужбовця та її розмір складав 3671,55 гри (81 % від 4532,78 грн).

З 04.12.2009 року до пенсії встановлено підвищення подружжю померлого учасника бойових дій, який був інвалідом, на підставі наданої ОСОБА_1 заяви.

На виконання вимог пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058) з 01.10.2017 проведено автоматичне, без звернення особи, переведення на пенсію по інвалідності на умовах, передбачених Законом, за матеріалами пенсійної справи, оскільки розмір пенсії збільшувався, що підтверджується розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №175811 від 26.10.2017 року

Позивач 08.08.2024 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою №4066 про призначення/перерахунок пенсії в якій просила пенсію перерахувати, вид перерахунку «перехід на інший вид пенсії (на пенсію по держслужбі)».

За принципом екстериторіальності, вказана заява була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №11 від 15.08.2024 року було відмовлено у задоволенні заяви позивача у зв`язку з відсутністю підстав для проведення перерахунку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 року у справі № 420/26608/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №11 від 15.08.2024 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.08.2024 року про переведення її на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, та прийняти рішення у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 08.08.2024 року № 4066 та надані документи, за наслідком розгляду яких прийняло рішення № 1 від 05.02.2025 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 № 420/26608/24 про відмову ОСОБА_1 в переході з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію згідно Закону України Про державну службу.

В обґрунтування рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначило:

«З 1 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ (далі - Закон № 889-VIII), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 (далі - Закон № 3723-ХІІ).

Порядок призначення таких пенсій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Постанова № 622), яка застосовується починаючи з 1 травня 2016 року.

Пунктом 2 зазначеної Постанови передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом № 889-VІІІ «Про державну службу»:

мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.

Право на призначення пенсії мають особи, які займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України або на день набрання чинності Законом № 889-VІІІ мають не менше 20 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України незалежно від факту роботи на державній службі станом на 1 травня 2016 року.

Страховий стаж заявниці на посадах віднесених до державної служби становить 11 років 9 місяців 3 дні.

Заявниця отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» по 01.05.2017. Поновлення виплати пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» є недоцільним (розмір пенсії в результаті перерахунку зменшується). До перерахунку розмір пенсії складає 11737,86 грн, після 4630,96 грн (3671,55 х 1,197 + 236,11 підвищення чл.сімей загиблих/померл. військовослужбовців, інвалідів війни).

Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області повторно прийнято рішення № 11 від 05.02.2025 про відмову в переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію згідно Закону України «Про державну службу».».

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернулася до суду із даним адміністративним позовом.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Так, ч.1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 статті 10 вказаного Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно ч.3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

До 01 травня 2016 року суспільні відносини, що охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулювались Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ).

Як встановлено судом та убачається з матеріалів справи, з 22.12.1999 року позивачу була призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення.

З 11.06.2007 року на підставі наданих позивачем заяви та документів її переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Законів України Про державну службу та Про Національний банк України. Набутий страховий стаж складає 29 років 07 місяців, із них 11 років 09 місяців державна служба (банківський працівник). Пенсію обчислено із розрахунку 81 % від заробітної плати держслужбовця та її розмір складав 3671,55 грн (81 % від 4532,78 грн).

На виконання вимог пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону № 1058 з 01.10.2017 проведено автоматичне, без звернення особи, переведення на пенсію по інвалідності на умовах, передбачених Законом, за матеріалами пенсійної справи, оскільки розмір пенсії збільшувався.

Так, відповідно до пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону №1058-IV особам, пенсії / щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку медіа та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 43 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію / щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку медіа та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон № 889-VIII), в Прикінцевих та перехідних положеннях якого закріплено, що Закон України №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII, втратив чинність.

Позивач 08.08.2024 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою №4066 про призначення/перерахунок пенсії в якій просила пенсію перерахувати та вказала вид перерахунку «перехід на інший вид пенсії (на пенсію по держслужбі)».

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 08.08.2024 року № 4066 та надані документи, за наслідком розгляду яких прийняло рішення № 1 від 05.02.2025 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 № 420/26608/24 про відмову ОСОБА_1 в переході з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію згідно Закону України Про державну службу.

В обґрунтування рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначило:

«З 1 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ (далі - Закон № 889-VIII), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 (далі - Закон № 3723-ХІІ).

Порядок призначення таких пенсій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Постанова № 622), яка застосовується починаючи з 1 травня 2016 року.

Пунктом 2 зазначеної Постанови передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом № 889-VІІІ «Про державну службу»:

мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.

Право на призначення пенсії мають особи, які займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України або на день набрання чинності Законом № 889-VІІІ мають не менше 20 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України незалежно від факту роботи на державній службі станом на 1 травня 2016 року.

Страховий стаж заявниці на посадах віднесених до державної служби становить 11 років 9 місяців 3 дні.

Заявниця отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» по 01.05.2017. Поновлення виплати пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» є недоцільним (розмір пенсії в результаті перерахунку зменшується). До перерахунку розмір пенсії складає 11737,86 грн, після 4630,96 грн (3671,55 х 1,197 + 236,11 підвищення чл.сімей загиблих/померл. військовослужбовців, інвалідів війни).

Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області повторно прийнято рішення № 11 від 05.02.2025 про відмову в переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію згідно Закону України «Про державну службу».».

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, вказує, що вона досягла пенсійного віку, встановленого Законом №1058-ІУ та має необхідний страховий стаж на посадах державної служби для переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII, а тому посилаючись на пункти 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII вважає, що має право на переведення з 01.05.2016 року з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до статті 33 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ, на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII.

При цьому, позивач вказує, що посилання відповідача виключно на недоцільність переведення позивача на інший вид пенсії, як на підставу відмови, є необґрунтованими. оскільки право на перехід на інший вид пенсії залежить від бажання пенсіонера за умови, що є підстави передбачені законом.

З наведених підстав позивач уважає рішення відповідача протиправним та таким, що належить до скасування.

Надаючи оцінку означеним доводам позивача, суд зазначає наступне.

Так, дійсно позивач має право на перехід на інший вид пенсії і може ним скористатись, якщо, на її думку, це буде для неї бажаним, але, як вірно зазначено позивачем, за умови, що є підстави передбачені законом.

Як убачається з формулювання наведеного в заяві позивача №4066 від 08.08.2024 року не можливо однозначно визначити з якою заявою звернулася позивач, а саме: з заявою для переведення на пенсію за нормами "Про державну службу" із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява, відповідно до пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, або з заявою про переведення на пенсію державного службовця відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Разом з тим, з оскаржуваного рішення слідує, що відповідачем надавалася оцінка як підставам для переведення позивача на пенсію відповідно до пунктів 10, 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положень» Закону № 889-VIII та частиною 1 статті 37 Закону № 3723-XII, так і підставам поновлення виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу».

Так, з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області убачається, що підстави для переведення позивача на пенсію відповідно до пунктів 10, 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положень» Закону № 889-VIII та частиною 1 статті 37 Закону № 3723-XII відсутні, оскільки страховий стаж на посадах віднесених до державної служби становить 11 років 9 місяців 3 дні, а поновлення виплати пенсії по інвалідності, раніше призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», є недоцільним, адже розмір пенсії в результаті перерахунку зменшується.

Таким чином, позивачу відмовлено в переведенні на пенсію відповідно до пунктів 10, 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положень» Закону № 889-VIII та частини 1 статті 37 Закону № 3723-XII через недостатній страховий стаж на посадах віднесених до державної служби, а не через недоцільність переведення, як помилково уважає позивач.

Вирішуючи питання наявності/відсутності у позивача права на пенсію державного службовця відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Такий висновок відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 13.02.2019 у справі №822/524/18.

Частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, приписами частини 9 статті 37 Закону № 3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби (…).

Судом встановлено, що трудовий стаж позивачки на державній службі становить 11 років 9 місяців 3 дні, вона є інвалідом ІІ групи. З 11.06.2007 їй була призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону № 3723-XII. Факту роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, після призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 3723-XII (після 01 травня 2016 року) судом встановлено не було.

З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_1 має стаж на посаді державної служби менше 20 років і не працювала на державній службі станом на 01.05.2016, вона не має права на призначення пенсії по інвалідності згідно зі статтею 37 Закону № 3723-XII, а тому відсутні правові підстави для переведення позивачки з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця відповідно до Закону № 3723-XII.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 травня 2025 року у справі № 580/4708/24.

Ураховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Одеської області від 05.02.2025 року № 11 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на інший вид пенсії прийняте відповідачем на підставі, у межах та у спосіб, що передбачений законодавством України, відповідає критеріям, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що, в свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для його скасування.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги не належать до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Одеської області від 05.02.2025 року № 11 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на інший вид пенсії; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області перевести з 01.05.2016 року ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до статті 33 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ, на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII, та провести перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 15.12.2025 року.

Суддя Г. В. Лебедєва