Справа № 699/1022/24
Суддя: Літвінова Г. М.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/1022/24
Номер провадження № 2-а/699/2/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2025 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Івашкової В.О., представника позивача та третьої особи Іваненка С.І., представника відповідача Коваля І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління»

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління», про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позовна заява мотивований тим, що в період часу з 31.01.2024 до 23.04.2024 Управлінням Північного офісу Держаудитслужби було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» (далі також Підприємство, КП «ВЖ РЕУ») за період часу з 01.01.2021 до 31.01.2023, за результатами проведення якої складено Акт ревізії від 30 квітня 2024 року за № 08-31/03, який підписано керівником Підприємства та головним бухгалтером Підприємства із запереченнями.

Не погоджуючись зі змістом окремих висновків ревізійної групи КП «ВЖ РЕУ» подало заперечення (зауваження) до Акта ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Підприємства від 30.04.2024 за № 08-31/03.

31.05.2024 (на електронну адресу підприємства) та 07.06.2024 (засобами поштового зв`язку) від відповідача (Управління) із супровідним листом (за підписом керівника Управління) було направлено таблицю «Висновок на заперечення до акта ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» за період з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2023 року від 30.04.2024 № 08-31/03».

Позивач вказує, що за змістом цього «Висновку на заперечення» вбачається, що його було складено начальником відділу взаємодії з правоохоронними органами Управління Олександром Пантелеєвим. Цей Висновок підлягав затвердженню заступником начальника Управління начальником відділу Управління Оксаною Довганюк, однак позивач зазначає, що в надісланому примірнику є лише підпис посадової особи про затвердження висновку, але відсутня відмітка про дату цього затвердження.

У позові вказано, що 05.06.2024 за участю головного державного аудитора відділу контролю в галузі оборони, в правоохоронних органах та органах влади Управління О.Тищенко (керівника ревізійної групи) відносно головного бухгалтера КП «ВЖ РЕУ» Січкар Г. був складений протокол про адміністративне правопорушення № 23-58/2024 про нібито вчинення позивачкою адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП за випадками, з яких підприємство надало заперечення до Акта, які проігноровано при складанні вищезгаданого «Висновку на заперечення…».

Розгляд вказаного протоколу було призначено на 13.06.2024 у м. Черкаси по вул. Смілянська, 120/1 каб. 409, що, на думку позивача, є порушенням приписів ст. 276 КУпАП, оскільки справа про адміністративне правопорушення мала розглядатися за місцем його вчинення, тобто в м. Корсуні-Шевченківському, а не за 65 км від місця вчинення правопорушення в м. Черкаси.

Позивач стверджує, що 13.06.2024, до початку розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, позивач надав відповідачу (Управлінню) письмові пояснення щодо процесуальної неспроможності розгляду вказаного вище адміністративного матеріалу, з вимогою про закриття провадження на підставі ст.ст. 38, 247 КУпАП. Основною підставою було вказано закінчення станом на дату складання протоколу та дату його розгляду строків, визначених ст. 38 КУпАП, оскільки, за позицією позивача, інкриміноване їй правопорушення не є триваючим за своєю природою.

Позивачка стверджує, що незважаючи на її доводи посадова особа відповідача (заступник начальника Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області - начальник відділу контролю у галузі освіти, науки, спорту та інформації ОСОБА_2 ) винесла постанову, за якою позивачку як головного бухгалтера Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП та притягнуто її до адміністративної відповідальності шляхом накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 вважає вказану оскаржувану постанову від 13.06.2024 № 23-44/2024 такою, що постановлена з порушеннями приписів процесуального законодавства.

У позові вказано, що за змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 05.06.2024 № 23-58/2024 вбачається, що в діях позивача ОСОБА_1 виявлено порушення ч. 7 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», положень ст. 108 КЗпП, п. 2, 3 ст. 31 Закону України «Про оплату праці» та вимог Колективного договору підприємства, Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів від 30.11.1999 за № 291 (це вказано в зазначеному вище протоколі після слів «що є порушенням»).

Позивачка вважає, що інкриміновані їй порушення (в частині вимог ст. 108 КЗпП, п. 2, 3 ст. 31 Закону України «Про оплату праці» та вимог Колективного договору підприємства) не входять до складу правопорушення за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, а можуть входити до складу адміністративного правопорушення за частинами 1-4, 7 ст. 41, ст. 41-2 КУпАП, протоколи про адмінправопорушення за якими складають лише уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятістю населення.

Позивач вважає, що при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення посадові особи відповідача не продемонстрували беззаперечних доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, що ставить під сумнів правомірність винесення оскаржуваної постанови.

У позові зазначено, що зі змісту оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що на позивача накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП за ті порушення, які на думку відповідача мали місце в період часу з 01.01.2021 до 31.12.2023. Акт ревізії, яким виявлено правопорушення, складено 30.04.2024. На думку позивача, інкриміноване їй адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, не є триваючим, оскільки визначені правопорушенням діяння є діями, які за своєю правовою природою є одноразовими щодо конкретної ситуації та закінченими в час їх вчинення. За позицією позивачки особа, яка вчинила такі дії, не може перебувати надалі у стані безперервного продовження цих дій.

Позивачка вважає, що її вина у вчиненні інкримінованого порушення не доведена.

Крім того, на думку позивачки, було пропущений строк притягнення її до адміністративної відповідальності, з огляду на що стверджує, що постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно неї необхідно скасувати.

Позивач просила залучити до участі в справі в якості третьої особи на стороні позивача Комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління», оскільки ухвалене рішення у цій справі може вплинути на подальші права та обов`язки цього Підприємства. Це обґрунтовано тим, що за наслідками проведеної ревізії 06.06.2024 на електронну адресу Підприємства надійшов лист з вимогою усунути виявлені під час перевірки порушення та прозвітувати про це з наданням підтверджуючих документів.

Також позивачка звертає увагу, що 06.06.2024 відповідач вже направив до низки правоохоронних органів (обласного Управління СБУ, БЕБ, територіального Управління ДБР, обласних органів УСР ДСР Нацполіції і прокуратури, до обласного Управління інспекційної діяльності Держпраці) інформацію про результати ревізії КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління», а також до ГУНП в Черкаській області «повідомлення про вчинення кримінального правопорушення».

Також позивачка вказала, що оригінали всіх доказів знаходяться у відповідача та КП «ВЖ РЕУ»(посадовою особою якого вона є), через що вона вбачає необхідність їх витребовування при підготовці справи до слухання. Проте клопотання про витребування доказів позивачка не подавала.

Ухвалою суду від 26.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У межах установленого судом строку відповідач подав відзив на позов, за змістом якого щодо доводів позивача про те, що справу було розглянуто не за місцем вчинення правопорушення (у м. Корсуні-Шевченківському), а у м. Черкаси зазначено, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 словосполучення «за місцем його вчинення», вжите у названій статті, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У цьому випадку спірна постанова складена відповідачем у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, тобто у місті Черкаси.

Відповідач також заперечив твердження позивача про неправильну кваліфікацію її дій та зазначив, що порушення законодавства, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою, мають безпосереднє відношення до питань, які ч. 1 ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» віднесені до головних завдань органу державного фінансового контролю: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності.

Так, у відзиві зазначено, що оскаржуваною постановою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП за результатами проведеної в КП «ВЖ РЕУ» ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2021 до 31.12.2023, результати якої оформлено актом від 30.04.2024 № 08-31/03, якою.

Цим актом встановлено, що головний бухгалтер Січкар Г.В., яка відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку а також відповідно до посадової інструкції здійснює нарахування заробітної плати, у період з 01.01.2021 до 31.12.2023 допустила порушення Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затверджену наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 29, а саме на підприємстві:

- не ведеться аналітичний облік за рахунком 23 «Виробництво» за видами виробництв, за статтями витрат і видами або групами продукції, що виробляється;

- облік та узагальнення інформації про наявність та рух коштів цільового фінансування та цільових надходжень (асигнувань з бюджету на реалізацію заходів за програмами) ведеться на субрахунках рахунку 36 «Розрахунки з покупцями та замовниками», а не на рахунку 48 «Цільове фінансування і цільові надходження».

Крім того, в Акті ревізії вказано, що позивачка допустила порушення ст. 108 Кодексу законів про працю України, пункти 2, 3 Закону України «Про оплату праці» та Додаток 5 до Колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом КП «ВЖ РЕУ» на 2018 рік, зареєстрованого Управлінням праці та соціального захисту населення Корсунь-Шевченківської райдержадміністрації 22.01.2018 за № 243 (зі змінами від 31.01.2019 № 275, а саме:

- здійснювала нарахування доплати сторожам за кожну годину роботи в нічний час не від годинної тарифної ставки (посадового окладу), а від мінімальної заробітної плати, що призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати на загальну суму 48 909,20 грн, та, як наслідок, зайво проведено нарахування на заробітну плату та перерахування єдиного соціального внеску на суму 7 709,20 грн, що також призвело до завищення розрахунку середньої заробітної плати при обчисленні оплати праці за час відпусток на суму 2 938,64 грн, як наслідок зайво нараховано на заробітну плату єдиний соціальний внесок в сумі 459,98 грн, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) КП «ВЖ РЕУ» на загальну суму 60 017,02 грн.

Відповідач зазначає, що твердження позивача про те, що вказане вище порушення, яке стосується зайвого нарахування та виплати заробітної плати не входить до складу правопорушення за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, є надуманим, оскільки облік праці і заробітної плати беззаперечно є одним із головних процесів ведення бухгалтерського обліку.

Також відповідач вважає незрозумілим твердження позивача про відсутність беззаперечних доказів, які б підтверджували її вину, оскільки саме позивач, як головний бухгалтер, зобов`язана забезпечити дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку. Крім цього, безпосередньо головний бухгалтер Січкар Г.В., відповідно до посадової інструкції, здійснює нарахування заробітної плати в КП «ВЖ РЕУ».

Відповідач звертає увагу, що саме головний бухгалтер ОСОБА_1 на праві другого підпису підписувала первинні документи, у тому числі і на виплату заробітної плати в завищених розмірах, а згідно із ч. 8 ст. 9 Закону № 996 відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Щодо твердження позивача про те, що інкриміновані їй порушення не є триваючими, а тому на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, відповідач посилається на практику судів та листи Міністерства юстиції України від 01.12.2003 № 22-34-1465 та від 17.07.2007 № 22-14-493, та зазначає, що оскільки виявлені під час ревізії порушення не були усунуті, тому вказане правопорушення є триваючим.

За позицією відповідача, з урахуванням ч. 1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення повинно бути накладено не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Відповідач вважає днем виявлення порушень саме відображення цих порушені в акті ревізії від 30.04.2024. Оскільки адміністративне стягнення накладено постановою від 13.06.2024, то, на думку відповідача, адміністративне стягнення накладено в межах строку, встановленого частиною першою ст. 38 КУпАП.

Підсумовуючи свою позицію, відповідач вважає акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КП «ВЖ РЕУ» за період з 01.01.2021 до 31.12.2023 від 30.04.2024 № 08-31/03 та протокол про адміністративне правопорушення від 05.06.2024 № 23-58/2024 законними. А оскаржену постанову про накладення адміністративного стягнення відповідач вважає оформленою та виданою відповідно до п. 6 розділу 3 Порядку оформлення Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Державної аудиторської служби України № 168 від 01.12.2016 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 грудня 2016 року за № 1674/29804.

Крім того, відповідач зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивачки було здійснено у її присутності, що підтверджується наведеними у постанові відомостями.

З огляду на вказане, сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Позивач скористалася своїм правом та подала відповідь на відзив, у якому погодилася з доводами сторони відповідача щодо належного місця розгляду справи.

Разом з тим, позивач не погодилася з позицією сторони відповідача, що інкриміновані їй порушення входять до складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, вказавши, що ці порушення можуть входити до складу адміністративного правопорушення за чч. 1- 4, 7 ст. 41, ст. 41-2 КУпАП.

Також щодо підстав для застосування норм ст. 38 КУпАП позивачка не погоджується з позицією відповідача про те, що днем виявлення порушень є їх відображення в акті ревізії від 30.04.2024.

Позивач вважає, що відповідач помилково тлумачить обставин виявлення адміністративного правопорушення, оскільки документальна перевірка (ревізія) тривала на Підприємстві, з неодноразовими зупиненнями та поновленнями, починаючи з 31.01.2024 до 23.04.2024.

Також позивачка зазначає, що весь обсяг первинних документів з тих питань, що пов`язані з нарахуванням та виплатою доплати працівникам (в частині їх виплати за збільшення обсягів виконуваних робіт та/або розширення зони обслуговування, за роботу сторожів у нічних час тощо) по суті були надані та опрацьовані ревізорами ще до 12 березня 2024 року, оскільки потім був ще етап зустрічної перевірки з виконавчим комітетом Корсунь-Шевченківської міської ради (у т.ч. й на предмет фінансування цих витрат Підприємства за рахунок коштів місцевого бюджету).

З огляду на це, на думку позивачки, обставини можливого вчинення нею адміністративного правопорушення могли бути виявлені та фактично були виявлені ревізорами відповідача не пізніше 12.03.2024. Поряд з цим, ні за змістом протоколу про адміністративне правопорушення № 23-58/2024 від 05.06.2024., ні за змістом спірної постанови, не вбачається і не вказано конкретного часу як вчинення ОСОБА_1 правопорушення, так і часу його виявлення ревізорами.

Тому позивач вважає, що момент виявлення цих порушень не можна ототожнювати ні з днем складання Акта ревізії (30.04.2024), ні з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення (05.06.2024), бо останні є засобом не виявлення, а лише фіксування такого можливого правопорушення.

Також позивачка зазначає, що в порушення норм КУпАП у протоколі відсутні відомості про місце та час вчинення адміністративного правопорушення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» подало до справи додаткові пояснення на позов, які за змістом збігаються з позицією позивача.

Крім того, третя особа КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» 12.06.2024 (до дати розгляду адміністративного матеріалу і винесення відповідачем оскаржуваної постанови) подала адміністративний позов стосовно бездіяльності Управління в частині неврахування заперечень підприємства на вказаний Акт ревізії.

17.06.2024 Черкаський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 580/5844/24 щодо вказаних вище вимог.

Ухвалою попереднього складу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08.07.2024 розгляд цієї справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 було зупинене до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 580/5844/24.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2024 справу було передано на розгляд судді Літвіновій Г.М.

Сторона відповідача повідомила суд, що 25.04.2025 судове рішення у справі № 580/5844/24 набрало законної сили.

З огляду на вказане, провадження у справі поновлено та призначено її судовий розгляд.

Учасники справи про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася. Водночас, її представник Іваненко С.І. під час розгляду справи підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, у відповіді на відзив та в додаткових, аналогічних за змістом, поясненнях.

Представник відповідача Коваль І.І., який брав участь у розгляді справи у режимі відеоконференції, заперечував щодо задоволення позову ОСОБА_1 з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Представник третьої особи КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління», яким також є Іваненко С.І. зазначив, що вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим.

Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, установив таке.

За результатами проведення Управлінням Північного офісу Держаудитслужби ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» за період часу з 01.01.2021 до 31.01.2023 складено Акт від 30.04.2024 за № 08-31/03 на 144 аркушах, який підписано керівником підприємства Шкребтієм О.І. та головним бухгалтером ОСОБА_1 із запереченнями.

Листом Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області від 06.06.2024 № 262308-14/2184-2024 повідомлено КП «ВЖ РЕУ» про те, що ревізією встановлено фінансові порушення на загальну суму 5 393 944,42 грн (усунуто 3 759,67 грн), з них операцій, проведених з порушенням чинного законодавства, що призвели до втрат, на суму 5 251 744,42 грн (усунуто 3 759,67 грн), інших порушень фінансової дисципліни на суму 142 200,00 грн (не усунуто), щодо яких Управління вимагало вжити визначені ним заходи, про що прозвітувати.

Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області своїми листами від 06.06.2024 повідомило про результати ревізії КП «ВЖ РЕУ» низку дердавних установ, а саме: Управління інспекційної діяльності у Черкаській області ЦМУ Державної служби з питань праці, Управління СБУ в Черкаській області, Територіальне управління ДБР, розташоване у місті Києві, Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, Черкаську обласну прокуратуру та Бюро економічної безпеки України.

Крім того, 06.06.2024 до ГУНП в Черкаській області відповідач направив повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

КП «ВЖ РЕУ», не погоджуючись зі змістом окремих висновків ревізійної групи, подало заперечення до Акта ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Підприємства від 30.04.2024 за № 08-31/03, однак уповноважені службові особи Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області їх не врахували.

Таке неврахування заперечень до Акта ревізії КП «ВЖ РЕУ» оскаржило до суду. Проте рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 по справі № 580/5844/24, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2025, було відмовлено у задоволенні позову Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Адміністративний суд установив, що Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області надало висновок щодо розгляду заперечень, який листом від 31.05.2024 № 262308-14/2112-2024 був направлений КП «ВЖ РЕУ».

Положеннями ч. 1 ст. 164-2 КУпАП передбачена відповідальність у виді накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за такі правопорушення:

- приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків,

- відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку,

- внесення неправдивих даних до фінансової звітності,

- неподання фінансової звітності,

- несвоєчасне або неякісне проведення інвентаризацій грошових коштів і матеріальних цінностей,

- несвоєчасне подання на розгляд, погодження або затвердження річного фінансового плану підприємства державного сектору економіки та звіту про його виконання,

- перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізій та перевірок,

- невжиття заходів по відшкодуванню з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності.

Положеннями ст. 234-1 КУпАП установлено, що органи державного фінансового контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства з фінансових питань (стаття 164-2). Від імені органів державного фінансового контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, його заступники, а також інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

Відповідно до Положення про Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, затвердженого наказом Північного офісу Держаудитслужби від 20.10.2016 № 18 зі змінами, Управління реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.

Також Управління вживає в установленому порядку заходів для усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, зокрема: складає адміністративні протоколи; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства; накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства.

Відповідно до змісту ст. 283 КУПАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідач у відзиві, а також під час надання пояснень в суді, акцентував увагу, що оскаржуваною постановою позивача головного бухгалтера ОСОБА_1 - притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП за результатами проведеної в КП «ВЖ РЕУ» ревізії на підставі Акта ревізії від 30.04.2024 за те, що:

- не ведеться аналітичний облік за рахунком 23 «Виробництво» за видами виробництв, за статтями витрат і видами або групами продукції, що виробляється;

- облік та узагальнення інформації про наявність та рух коштів цільового фінансування та цільових надходжень (асигнувань з бюджету на реалізацію заходів за програмами) ведеться на субрахунках рахунку 36 «Розрахунки з покупцями та замовниками», а не на рахунку 48 «Цільове фінансування і цільові надходження»;

- головний бухгалтер здійснювала нарахування доплати сторожам за кожну годину роботи в нічний час не від годинної тарифної ставки (посадового окладу), а від мінімальної заробітної плати, що призвело до зайвих нарахувань та виплат, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) КП «ВЖ РЕУ» на загальну суму 60 017,02 грн.

Суд погоджується з висновком відповідача, що саме головний бухгалтер ОСОБА_1 відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» має забезпечувати дотримання в КП «ВЖ РЕУ» встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, передбачених Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 29.

Ні позивачка ОСОБА_1 у своїх заявах по суті справи, ні її представник Іваненко С.І. у письмових поясненнях та в поясненнях, наданих в судовому засіданні, не заперечив ні перелік цих інкримінованих позивачці порушень, ні їхній зміст.

Також стороною позивача не було заперечено, що саме до повноважень та посадових обов`язків позивачки як головного бухгалтера підприємства віднесено організація бухгалтерського обліку та нарахування заробітної плати, що передбачено посадовою інструкцією позивачки.

Відповідач долучив до матеріалів справи Акт від 30.04.2024 № 08-31/03, складений за результатами проведення Управлінням Північного офісу Держаудитслужби ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» за період часу з 01.01.2021 по 31.01.2023. Цим актом зафіксовано висновки посадової особи Управління Північного офісу Держаудитслужби за результатами проведення ревізії, у тому числі зазначено про низку виявлених порушень.

Зокрема, під час перевірки виявлено (аркуш Акта 140), що Підприємством у ревізійному періоді не вівся аналітичний облік за рахунком 23 «Виробництво» за видами виробництв, за статтями витрат і видами або групами продукції, що виробляється, у той час, як це передбачено Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу зобов`язань і господарських операцій, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 91.

Також в Акті ревізії вказано, що облік та узагальнення інформації про наявність та рух коштів цільового фінансування і цільових надходжень (асигнувань з бюджету на реалізацію заходів за програмами) помилково ведеться на субрахунках рахунку 36 «Розрахунки з покупцями та замовниками», а не на 48 «Цільове фінансування і цільові надходження», що не відповідає вимогам Інструкції.

За змістом Акта вищевказані порушення допущені головним бухгалтером Підприємства ОСОБА_1 , яка відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону № 996 забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку.

Відповідно до пояснень головного бухгалтера Підприємства ОСОБА_1 , викладених у Додатку 67 до Акта ревізії «На підприємстві КП «ВЖ РЕУ» по рахунку «23» «Виробництво» ведеться аналітичний облік за окремими статтями витрат (амортизація виробничих ОЗ, виробничі витрати, зарплата виробничого персоналу та інші виробничі витрати) по єдиному центру витрат в загальному по комунальному підприємству «ВЖ РЕУ», в зв`язку із тим, що обсяг виробництв на підприємстві великий та багатопрофільний. Такий підхід до ведення аналітичного обліку дозволено Інструкцією № 291 та застосовується виходячи з управлінських потреб. Для ведення аналітичного обліку за великим обсягом видів виробництв таких які є у КП «ВЖ РЕУ» необхідно було б відкрити структурні підрозділи за рахунок цього збільшити штатну чисельність працівників відділу бухгалтерського обліку, що в свою чергу призведе до збільшення штатних працівників, збільшиться фонд оплати праці і виходячи з цього збільшаться потреби в фінансуванні з бюджету та собівартості виробництва».

Також, Актом ревізії щодо питання дотримання законодавства при нарахуванні та виплаті доплат за роботу у нічний час встановлено, що така доплата здійснювалася сторожам (аркуші 33-35 Акта).

З Акта вбачається, що встановлення робочого часу сторожа підпорядковується загальним правилам, передбаченим Кодексом законів про працю України і, як правило, передбачає застосування змінного режиму роботи.

Можливість встановлення змінного режиму роботи визначена ст. 58 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 № 322-УІІІ (далі КЗпП України), а згідно зі ст. 57 КЗпП України час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності відповідно до законодавства.

Статтею 7 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 01.07.1993 № 3356-ХІІ (далі Закон №3356) передбачено встановлення взаємних зобов`язань сторін щодо регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин, зокрема режиму роботи, тривалості робочого часу й відпочинку в колективному договорі. Тобто режим роботи, тривалість робочого часу і часу відпочинку встановлюються правилами внутрішнього трудового розпорядку або колективним договором з дотриманням норм і гарантій, передбачених чинним законодавством та галузевою угодою.

Тривалість робочої зміни сторожа визначається відповідно до норм КЗпП України залежно від встановленого облікового періоду, тривалості зміни і графіку змінності та, як правило, триває від 7 до 24 годин на добу.

Значна частина робочого часу сторожа приходиться на нічний час. Нічним вважається час з 10 години вечора до 6 години ранку (ч. 3 ст. 54 КЗпП України) За ст. 108 КЗпП України робота у нічний час оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

Водночас, згідно із абз. 2 ст. 3-1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР (далі Закон № 108) до мінімальної заробітної плати не включаються доплати за роботу в нічний та надурочний час.

Підпунктом 1.5 п. 1 розділу VI «Трудові відносини, режим праці та відпочинку» Колективного договору Підприємства встановлено період роботи сторожів в нічний час з 22 години до 6 години ранку та відповідно до наказу начальника КП «ВЖ РЕУ» від 02.01.2019 № 1/3 к «Про режим роботи підприємства КП «ВЖ РЕУ»» - встановлено режим роботи для сторожів Підприємства: з понеділка по четвер з 17.00 до 08.00 години наступного дня, передсвяткові, передвихідні з 16.00 до 08.00 години наступного дня, вихідні з 08.00 до 08.00 години наступного дня відповідного графіка змінності.

Робочий час сторожів обліковуються відповідно до табелів обліку робочого часу, який складається на підставі графіку чергувань сторожів за відповідний місяць, що затверджується начальником КП «ВЖ РЕУ».

Відповідно до штатних розписів, затверджених наказом начальника КП «ВЖ РЕУ», сторожам встановлено посадовий оклад в наступних розмірах: у 2021 році - 3632,00 грн, у 2022 році - 4168,00 грн, у 2023 році - 4509, 00 грн., а також доплата за роботу в нічний час в розмірі 35% годинної тарифної ставки (посадового окладу) за кожну годину роботи в цей час, що визначено Додатком 5 до Колективного договору.

Ревізією правильності нарахування та виплати доплати за роботу в нічний час сторожам встановлено порушення ст. 108 КЗпП України, пункту 2, 3 статті 3 Закону № 108 та Додатку 5 до Колективного договору Підприємства, у зв`язку з тим, що нарахування доплати здійснювалось не від годинної тарифної ставки (посадового окладу) за кожну годину роботи в нічний час, а від мінімальної заробітної плати, що призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати сторожам протягом 2021-2023 років на загальну суму 48 909,20 грн. (у 2021 році - 22 775,90 грн., у 2022 році - 13 294,60 грн., у 2023 році - 12 838,70 грн.), та, як наслідок, зайво проведено нарахування на заробітну плату та перерахування єдиного соціального внеску на суму 7 709,20 грн ( у 2021 році - 4236,18 грн, у 2022 році - 1751,56 грн, у 2023 році - 1721,46 грн).

Також це порушення призвело до завищення розрахунку середньої заробітної плати при обчисленні оплати праці за час відпусток відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (зі змінами, далі Порядок № 100). Як наслідок, зайво нараховано та виплачено заробітну плату на суму 2938,64 грн. (у 2021 році - 1518,67 грн, у 2022 році - 669,57 грн, у 2023 році - 750,40 грн), зайво проведено нарахування на заробітну плату та перерахування єдиного соціального внеску на суму 459,98 грн (у 2021 році - 270,25 грн, у 2022 році - 84,95 грн, у 2023 році - 104,78 грн).

Розрахунок проведених з порушенням виплат доплати за роботу у нічний час наведено в Додатку 18 до Акта ревізії.

У Акті ревізії від 30.04.2024 вказано, що внаслідок вказаного порушення Підприємству завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 60 017,02 грн, у тому числі бюджету (в частині доплати сторожам, що були задіяні до виконання заходів за Програмою з благоустрою).

Зазначено, що порушення допущено головним бухгалтером Підприємства ОСОБА_1 , яка відповідно до посадової інструкції здійснює нарахування заробітної плати.

Позивачка цих обставин не заперечувала.

Під час проведення ревізії начальнику Підприємства надано вимогу про забезпечення надання пояснення щодо порушень у нарахуванні та виплаті доплати за роботу у нічний час.

За поясненням начальника Підприємства ОСОБА_3 «...за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 нарахування доплати за роботу в нічний час сторожам здійснювалось не від годинної тарифної ставки (посадового окладу) за кожну годину роботи в нічний час, а від мінімальної заробітної плати».

Начальник підприємтсва підтвердив, що первинні документи, використані при проведенні перевірки, достовірні. Доплати сторожам проведені в зв`язку з неправильнім трактуванням статті 108 КЗпП «Оплата роботи у нічний час». Тарифна ставка сторожів менше мінімальної заробітної плати відповідно до штатного розпису підприємства і доплату за години роботи у нічний час донараховано до мінімальної заробітної плати з метою дотримання мінімальних гарантій в оплаті праці.

Начальник підприємства вказав, що цю помилку буде враховано в наступних періодах нарахування і виплати заробітної плати (додаток 19 до Акта ревізії).

Операції з нарахування та виплати заробітної плати в бухгалтерському обліку Підприємства відображено в оборотно-сальдових відомостях за рахунком 66 «Розрахунки з оплати праці» за 2021-2023 роки за дебетом рахунку 23 «Основне виробництво», 91 «Загальновиробничі витрати», 92 «Адміністративні витрати» в кореспонденції з кредитом рахунку 66 «Розрахунки з оплати праці».

Як наслідок, позивачем не було дотримано вимоги п. 3 розділу III Національного положення (стандарту) 1 «Загальні вимоги до складання фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, у частині забезпечення достовірності звітності, а саме у звітах про фінансові результати за 2021-2023 роки завищено витрати на загальну суму 60 017,02 гривень (за 2021 рік - на суму 28 801,00 грн; за 2022 рік - на суму 15 800,68 грн; за 2023 рік - на суму 15 415,34 гривень).

Під час проведення ревізії ці порушення усунуті не були.

Інших порушень в частині нарахування та виплати доплати за роботу у нічний час ревізією не встановлено.

Таким чином, виявлені Управлінням Північного офісу Держаудитслужби порушення становлять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, що вчинене ОСОБА_1 як головним бухгалтером.

Суд дійшов висновку, що сторона відповідача спростувала твердження позивача про помилкову кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Заслухавши пояснення учасників та дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатні та допустимі докази, які свідчать про наявність підстав для складання стосовно позивачки ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення від 05.06.2024, передбачене ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, та у подальшому, для притягнення її до відповідальності постановою від 13.06.2024.

Стосовно строків притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

З цього приводу Верховний Суд неодноразово роз`яснював, що триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Оскільки організація належного ведення бухгалтерського обліку є безперервним постійним процесом протягом здійснення діяльності підприємством, як і необхідність забезпечення достовірності фінансової звітності, необхідно дійти висновку, що виявлені порушення є триваючими.

При цьому суд погоджується з твердження сторони відповідача, що днем виявлення порушень є день складення юридичного документа, де вперше сформульовано висновки про допущення таких порушень. У цій справі таким юридичним документом є Акт ревізії від 30.04.2024.

Адміністративне стягнення на позивачку накладено постановою від 13.06.2024, отже в межах двомісячного строку, встановленого частиною першою ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, у суді довів правомірність свого рішення, та надав суду достатньо доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-2 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Ураховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд залишає рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. 139, 194, 242-246, 286, 295, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

Відповідач: Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, , місцезнаходження: вул. Смілянська, 120/1, м. Черкаси, 18000, інші дані суду не відомі;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління», , місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, 9, м. Корсунь-Шевченківський, Черкаська область, 19402, інші дані суду не відомі.

СуддяЛітвінова Г.М.