Справа № 725/9976/25
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/9976/25
Номер провадження 2-а/725/142/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 Чернівецький районний суд міста Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

за участю секретаря Соболевської А.В.

розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Ісар Оксана Ярославівна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача.

В обґрунтування позову зазнали чи, що 27.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову № 646 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 статті 210-1 КУпАП, якою накладено на громадянина ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., оскільки відповідач вважає, що в діях Позивача встановлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

У постанові встановлено наступне: « ОСОБА_3 який військовозобов`язаним, притягується до адміністративної відповідальності внаслідок того що він не з`явився для уточнення персональних даних до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку або до центру надання адміністративних послуг або не уточнення (оновлення даних) через застосунок Резерв+ у встановлений законодавством термін (з 18.05.2024р. по 16.07.2024р.). Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_4 порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 11.04.2024р., що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчиненого в особливий період, який діє з 17.03.2014р. після оприлюднення Указу Президента України N?303/2014 «Про часткову мобілізацію», та який діє станом на момент складання протоколу. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП» Копію постанови Позивач не отримував.

В подальшому в жовтні 2025 року Позивачу заблокували банківські рахунки. Відтак, останній, звернувся за правовою допомогою для надання юридичного захисту порушених прав. В ході ознайомлення, адвокатом Логіновою М.Д. було подану заяву про ознайомлення з виконавчим провадженням № 79190803(копія з відміткою про ознайомлення додається).

Відтак, 17.10.2025 року адвокатом було отримано копію оскаржуваної постанови та копію постанови про відкриття провадження, позовна заява подається в 10 денний строк після її отримання.

Вважає, що оскаржувана по справі про адміністративне правопорушення є незаконною, протиправною та підлягає скасуванню, враховуючи нижченаведене, більш того постанова є необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

По-перше, у постанові відсутнє посилання на правильне нормативне регулювання обов`язковості уточнення облікових даних. Відповідач приймаючи оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, обставини щодо можливого порушення вказаного нормативного акту не встановлював, посилання на них в оскаржуваній постанові відсутні. Відтак, оскаржувана постанова прийнята не на підставі вимог закону, що є порушенням ст. 19 Конституції України.

По-друге, у постанові не зазначено, які саме дані не оновив Позивач, а також неможливості отримання таких даних згідно примітки до статті 210 КУпАП: Окрім того, в постанові в графі документ що посвідчує особу зазначено: посвідчення інв. НОМЕР_1 ДСП ЧМР №154147 від 03.09.2021 року. Це свідчить про те, що з 03.09.2021 року, Позивач є інвалідом 3 групи, тобто його персональні дані не змінювались з 2021 року, відтак, не було підстав для особистого з`явлення в органи ТЦК та СП, оскільки Позивач є особою з інвалідністю як на момент складання протоколу так і на даний момент, а дані відомості містяться в державних реєстрах доступ до який Відповідач має. Більш того, в оскаржуваній постанові зазначено прізвище ОСОБА_5 , що є невірним, оскільки згідно паспорту останні ОСОБА_6 .

По-треттє, відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Отже, обов`язок уточнити свої облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України у військовозобов`язаних може виникнути лише після 18.05.2024 (дата набрання чинності Законом України №3633-IX від 11.04.2024) і лише у випадку, якщо Президент України прийме указ про оголошення мобілізації. Після 18.05.2024 Президент України не приймав указу про оголошення мобілізації, а тому у позивача не виникло обов`язку виконати припис абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відтак, відсутні події адміністративного правопорушення, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

По - четверте, щодо недотримання процедури ухвалення постанови та розгляду протоколу.

Оскаржувана постанова не містить, опису зібраних під час розгляду справи про адміністративні правопорушення доказів, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 210-1 КУпАП. Оскаржувана постанова про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення саме ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а лише тільки вказує на нього. В оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази, які підтверджують винуватість Позивача, що є порушенням норм процесуального права.

А тому, враховуючи все вищевикладене, вважаю, що дії посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 є протиправними, постанова незаконною, а накладення адміністративного стягнення є необґрунтованим та безпідставним, так як в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу вказаного адміністративного правопорушення, оскільки у Позивача відсутній умисил на вчинення правопорушення, так як його життєві обставини не змінювались та відсутні докази вини Позивача.

Просили визнати протиправною та скасувати постанову №646 від 27.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та закрити провадження по справі.

Відповідачем відзив на позов не подано.

Представник позивача подала заяву, в якій вимоги позову підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши надані матеріали справи, дійшов до наступного.

Так, 27.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову № 646 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 статті 210-1 КУпАП, якою накладено на громадянина ОСОБА_3 (надалі-Позивач), ІНФОРМАЦІЯ_3 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., оскільки відповідач вважає, що в діях Позивача встановлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

У постанові встановлено наступне: « ОСОБА_3 який військовозобов`язаним, притягується до адміністративної відповідальності внаслідок того що він не з?явився для уточнення персональних даних до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку або до центру надання адміністративних послуг або не уточнення (оновлення даних) через застосунок Резерв+ у встановлений законодавством термін (з 18.05.2024р. по 16.07.2024р.). Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_4 порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 11.04.2024р., що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчиненого в особливий період, який діє з 17.03.2014р. після оприлюднення Указу Президента України N?303/2014 «Про часткову мобілізацію», та який діє станом на момент складання протоколу. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП».

В постанові в графі документ що посвідчує особу зазначено: посвідчення інв. НОМЕР_3 від 03.09.2021 року.(копія додається). Це свідчить про те, що з 03.09.2021 року, Позивач є інвалідом 3 групи, тобто його персональні дані не змінювались з 2021 року, відтак, не було підстав для особистого з`явлення в органи ТЦК та СП, оскільки Позивач є особою з інвалідністю як на момент складання протоколу так і на даний момент, а дані відомості містяться в державних реєстрах доступ до який Відповідач має.

Окрім того, в оскаржуваній постанові зазначено прізвище ОСОБА_5 , що є невірним, оскільки згідно паспорту останні ОСОБА_6 .

Спірні правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», КУпАП та нижче зазначеними нормами законодавства.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, визначається Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 №3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.01.2024 за №36/41381 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) (надалі Інструкція).

Пунктами 2, 3 Розділу І «Загальні положення» та п. 1 Розділу ІІ «;Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення» Інструкції, як і вище зазначеною нормою КУпАП, передбачено складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП. В додатку І Інструкції встановлена форма такого протоколу.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів,а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України.

Частина 3 ст.210-1КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Так, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, є порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин в особливий період.

Відповідно до Закону України«Про оборонуУкраїни» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2024, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України"Проправовий режимвоєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з абзацом 4 підпункту 1 пункту Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3633-ІХ громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: - у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності); - у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Водночас за приписами примітки до статті 210КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Отже, з аналізу приведених норм випливає, що відповідальність за статтями 210 та 210-1КУпАП не застосовується у випадку, коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем дій щодо отримання персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статтею 14 Закону № 1951-VIII, з огляду на те, що позивач перебуває на обліку у відповідача. Окрім того, відповідачем не надано доказів неможливості отримання персональних даних позивача у наведений спосіб.

Вище зазначене свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Згідно зі ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 3 ст.286КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, враховуючи вище наведене, суд вбачає підстави для визнання протиправною та скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст.139КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ураховуючи положення вище зазначеної норми, а також те, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 605, 6 грн, , суд доходить висновку про наявність підстав для присудження з суб`єкта владних повноважень на користь позивача судового збору.

Керуючись статями 77, 134, 139, 243-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Ісар Оксана Ярославівна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №646 від 27.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви 605, 60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Стоцька Л. А.