Справа № 346/5840/25
Суддя: Яремин М. П.
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/5840/25
Провадження № 2-а/346/166/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Урбанович І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою від 03.11.2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. В даній постанові вказано, що 03.11.2025 року о 09:47 год. в с. Нижній Вербіж, по вул. Січових Стрільців, Коломийського району Івано-Франківської області, він керував транспортним засобом марки «Dacia Logan», номерний знак « НОМЕР_1 », і розмовляв по телефону, тримаючи його в руці, чим порушив п. 2.9 д ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 ПДР України.

З даною постановою позивач не погоджується, вважає її безпідставною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зазначає, що вказаного дня він ПДР не порушував, працівник поліції безпідставно зупинив автомобіль під його керуванням, не відрекомендувався, не повідомив причину зупинки та вказав пред`явити документи. При складанні оскаржуваної постанови працівник поліції не представив жодних доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а також порушив його права як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та порядок розгляду справи, що є підставою для її скасування. Тому позивач просить скасувати оскаржувану постанову, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн.

03.12.2025 року представник відповідача Корнутій М.В. через систему «Електронний суд» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що 03.11.2025 року під час патрулювання виявлено автомобіль марки «Dacia Logan», номерний знак « НОМЕР_1 », що рухався в с. Нижній Вербіж, по вул. Січових Стрільців, Коломийського району Івано-Франківської області, під керуванням ОСОБА_1 , який під час руху користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п. 2.9 д ПДР України. Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом із бодікамери поліцейського, на якому позивач сам визнає факт порушення, вказавши я коли виїжджав, говорив по телефону , тобто визнав обставини, які становлять склад адміністративного правопорушення. Наведене відео містить пряме усне зізнання позивача у вчиненому правопорушенні, що є належним та допустимим доказом у справі. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, поліцейським роз`яснено ОСОБА_1 його права, заслухано пояснення та після розгляду справи винесено оскаржувану постанову. Позивач, у свою чергу, не надав жодних доказів, які б спростовували факт вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення. Враховуючи вищенаведене, представник відповідача просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.11.2025 року відкрито спрощене позовне провадження в даній справі, без повідомлення (виклику) сторін.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частиною 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6074104 від 03.11.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. В цій постанові вказано, що 03.11.2025 року о 09:47 год. в с. Нижній Вербіж, по вул. Січових Стрільців, Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Dacia Logan», номерний знак « НОМЕР_1 », та під час руху користувався засобами зв`язку, при цьому тримаючи його в руці, а також не користувався ременем пасивної безпеки, чим порушив п. 2.9 д ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 ПДР України (а.с.11).

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

В п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 2.9 д ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Як встановлено ч. 1, 3 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 3 ст. 77 КАС України передбачено, що докази до суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд звертає увагу, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Лише фіксація саме вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а не притягнення до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом у справі.

Відповідно до практики Верховного Суду приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення (постанова від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а, від 05 березня 2020 року у справі №607/7987/17).

Враховуючи вимоги ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем, як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08 листопада 2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа №743/1128/17), від 15 листопада 2018 року (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до правил ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності складення оскаржуваної постанови.

Однак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення та притягнення останнього до адміністративної відповідальності з дотриманням визначеної законом процедури.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що позивачу інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУПАП, за порушення п.2.9 д ПДР України, який передбачає, що водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці. Разом з тим докази, які б підтверджували те, що 03.11.2025 року о 09:47 год. позивач здійснював керування транспортним засобом і при цьому користуватися засобом зв`язку, тримаючи його у руці, суду не надані. Із переглянутого відеозапису, який долучено представником відповідача до відзиву, встановлено, що ОСОБА_1 вказаного дня керував транспортним засобом марки «Dacia Logan», номерний знак « НОМЕР_1 ». Водночас, відео фіксація (зйомка) ведеться на відеореєстратор службового автомобіля, який знаходиться позаду автомобіля ОСОБА_1 та наздоганяє його, внаслідок чого встановити чи користувався позивач засобами зв`язку, під час керування транспортним засобом, не можливо.

Суд зауважує, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - поліцейським) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року в справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 року в справі №295/3099/17, від 05.03.2020 року в справі №607/7987/17.

Підсумовуючи вищенаведене, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд дійшов висновку, що відповідачем при винесені оскаржуваної постанови не належним чином задокументовано наявність правопорушення, що унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями ст.132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 605,60 грн., що стверджується відповідною квитанцією від 10.11.2025 року (а.с. 9), які відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

На підставі наведеного, та ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 288 КУпАП, керуючись ст.ст. 12, 19-20, 72-77, 139, ч.4 ст.229, ст.ст. 244-246, 250, 255, 262, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6074104 від 03.11.2025 року, винесену поліцейським Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Будейчуком Миколою Миколайовичем, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судових витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , житель та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Сахарова, 15, .

Повний текст рішення складено 17 грудня 2025 року.

Суддя: Яремин М. П.