Справа № 990/392/24
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2025 року

м. Київ

справа №990/392/24

адміністративне провадження № П/990/392/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді: Яковенка М. М.,

суддів: Білоуса О. В., Олендера І. Я., Хохуляка В. В., Шишова О. О.,

за участю:

секретар судового засідання Бугаєнко Н. В.,

представник позивачів Панченко О. О.,

( ОСОБА_1 та ОСОБА_6)

представник відповідача Ліходій О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження об`єднану адміністративну справу № 990/392/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. 19 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя (далі також ВРП, Рада), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ВРП щодо розгляду повідомлення суддів Окружного адміністративного суду міста Києва (вх. № 3886/0/6-24 від 25 листопада 2024 року);

- зобов`язати ВРП розглянути повідомлення суддів Окружного адміністративного суду міста Києва вх. № 3886/0/6-24 від 25 листопада 2024 року у порядку, визначеному статтями 20, 24, 32 Закону України «Про вищу раду правосуддя» та пунктів 3.4-3.6. Регламенту ВРП, затвердженого рішенням Ради від 24 січня 2017 року № 52/0/15-17 (у редакції рішення ВРП від 21 листопада 2023 року № 1068/0/15-23).

2. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 грудня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М.- головуючий суддя, судді: Дашутін І. В., Олендер І. Я., Хохуляк В. В., Шишов О. О.

3. Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі № 990/392/24 за позовом ОСОБА_1 до ВРП про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії. Вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

4. Водночас, у провадженні Верховного Суду перебували інші справи з аналогічними позовними вимогами до ВРП, а саме:

- справа № 990/390/24 за позовом ОСОБА_2 до ВРП (ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2024 року відкрито провадження у справі);

- справа №990/395/24 за позовом ОСОБА_3 до ВРП (ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2024 року відкрито провадження у справі);

- справа № 990/401/24 за позовом ОСОБА_4 до ВРП (ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2024 року відкрито провадження у справі);

- справа № 990/402/24 за позовом ОСОБА_5 до ВРП (ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2025 року відкрито провадження у справі);

- справа № 990/9/25 за позовом ОСОБА_6 до ВРП (ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2025 року відкрито провадження у справі).

5. ВРП подала відзиви на перелічені вище позови, у яких просила відмовити у їх задоволенні.

6. Ухвалами Верховного Суду від 09, 14, 16 та 17 січня 2025 року справи № 990/395/24, № 990/390/24, № 990/9/25, № 990/402/24, № 990/401/24 передано для прийняття рішення про об`єднання в одне провадження зі справою № 990/392/24.

7. 29 січня 2025 року до Верховного Суду надійшло клопотання ВРП про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

8. Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2025 року задоволено клопотання ВРП про участь у судовому засіданні у справі № 990/392/24 в режимі відеоконференції.

9. Ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2025 року об`єднано в одне провадження справу № 990/392/24 зі справами № 990/390/24, № 990/395/24, № 990/401/24, № 990/402/24, № 990/9/25. Присвоєно об`єднаній справі № 990/392/24.

10. 21 травня 2025 року на адресу Верховного Суду від представника ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення по справі.

11. 04 червня 2025 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про долучення доказів, а саме копії листа Секретаріату ВРП від 28 травня 2025 року № 11019/0/9-25 та електронної копії висновку дисциплінарного інспектора ВРП Плескача В. Ю. від 21 квітня 2025 року.

12. 08 липня 2025 року до Верховного Суду від представника ВРП надійшли додаткові пояснення по справі.

13. 24 вересня 2025 року Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 1186 призначено повторний автоматизований розподіл справи, з підстави обрання до Великої Палати Верховного Суду судді Дашутіна І. В., що унеможливлює його участь у розгляді справи.

14. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 вересня 2025 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, судді: Білоус О. В., Олендер І. Я., Хохуляк В. В., Шишов О. О.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

15. 25 листопада 2024 року до ВРП надійшло, адресоване Голові Ради Усику Г. І. , колективне повідомлення суддів Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_19, ОСОБА_18, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_2 (вх. № 3886/0/6-24 від 25 листопада 2024 року), щодо порушення професійної етики членами Ради ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

16. У вказаному повідомленні його автори зазначали про наявність складу дисциплінарного проступку в діях членів ВРП ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 під час розгляду 11 та 13 листопада 2024 року Першою і Третьою Дисциплінарними палатами ВРП дисциплінарних справ стосовно суддів Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 та ОСОБА_16 Зокрема, зауважено, що вказані члени ВРП повністю проігнорували положення Закону України «Про вищу раду правосуддя», щодо закритого розгляду справи, грубо порушили приписи Цивільного кодексу України щодо заборони використання імені особи та норми Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони використання інформації, отриманої внаслідок втручання у спілкування, інакше як для вирішення завдань кримінального провадження та порядку допиту свідків, та фактично вчинили дії щодо встановлення фактів начебто протиправної діяльності інших суддів без належних доказів, чим так само грубо порушили принцип презумпції невинуватості та етичні норми судді, що закріплені у статті 12 Кодексу суддівської етики, та підірвали авторитет та суспільну довіру до правосуддя та судової влади.

Крім того, зазначено, що члени ВРП ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 під час розгляду дисциплінарного провадження щодо судді ОСОБА_1 13 листопада 2024 року вчинили дії щодо розгляду дисциплінарної справи у відкритому засіданні без належного завчасного повідомлення всіх учасників дисциплінарної справи, чим грубо порушили етичні норми судді, що закріплені у статті 11 Кодексу суддівської етики та підірвали авторитет та суспільну довіру до правосуддя та судової влади.

17. На переконання заявників, в діях членів ВРП ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 вбачається склад дисциплінарного правопорушення, передбаченого пунктом 3 частини першої статті 24 Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

18. З огляду на наведене, просили розглянути вказане повідомлення про факти порушень, допущених з боку членів ВРП та за результатами його розгляду ухвалити рішення, передбачене статтею 24 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ухвалити рішення про зупинення повноважень таких членів Ради.

19. За резолюцією Голови ВРП вказане повідомлення суддів Окружного адміністративного суду міста Києва управлінням документального забезпечення передано керівнику секретаріату Ради, а керівником секретаріату управлінню по роботі зі зверненнями, запитами на інформацію та забезпечення організації особистого прийому громадян для опрацювання.

20. 09 грудня 2024 року Головою ВРП Усиком Г. І. на бланку Ради підписаний лист-відповідь на звернення суддів Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року.

21. Управлінням документального забезпечення 09 грудня 2024 року здійснено реєстрацію відповідного листа, присвоєно вихідний номер документа - 33028/0/8-24 та відправлено адресатам.

22. Зокрема, у відповіді зазначено, що «чинним законодавством України не передбачено можливості притягнення членів ВРП до дисциплінарної відповідальності.

23. Водночас з посиланням на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 лютого 2021 року у справі № 9901/373/20, який у подальшому підтримала Велика Палата Верховного Суду (постанова від 30 вересня 2021 року у справі № 9901/373/20) зазначено, що Конституція України, Закон України «Про судоустрій і статус суддів», Закон України «Про Вищу раду правосуддя», а також будь-який інший законодавчий акт не містять серед повноважень ВРП притягнення до дисциплінарної відповідальності члена Ради. Отже, ВРП не має підстав для розгляду скарг стосовно членів Ради.

24. Окремо звернуто увагу на те, що викладені у повідомленні доводи зводяться до незгоди з діями членів ВРП під час розгляду 11 та 13 листопада 2024 року Першою і Третьою Дисциплінарними палатами Ради дисциплінарних справ стосовно суддів Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 , ОСОБА_16, а тому авторам повідомлено, що вони можуть бути включені до скарг при оскарженні рішень Дисциплінарних палат за результатами розгляду таких дисциплінарних справ у порядку, передбаченому статтею 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

25. Водночас зазначено, що за даними автоматизованої системи діловодства, у ВРП 25 листопада 2024 року за вх. № 3874/0/6-24 зареєстровано скаргу судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 на рішення Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 13 листопада 2024 року № ЗЗОО/Здп/15-24 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 », 28 листопада 2024 року за вх. № 3912/0/6-24 зареєстровану скаргу судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_16 на рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 11 листопада 2024 року № 3268/1дп/15-24 «Про притягнення судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_16 до дисциплінарної відповідальності».

Зазначені скарги суддів Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1, ОСОБА_16 ВРП розгляне в порядку, визначеному законодавством.

26. Ураховуючи викладене, авторам повідомлено, що у ВРП відсутні підстави для ініціювання розгляду питання про зупинення повноважень та звільнення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з посад членів ВРП.

27. Вважаючи, що вказане повідомлення суддів Окружного адміністративного суду міста Києва щодо порушення професійної етики членами ВРП вх. № 3886/0/6-24 від 25 листопада 2024 року не розглянуто у визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя» порядку, позивачі звернулися до суду із цим позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

28. На обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що окремими суддями Окружного адміністративного суду міста Києва, у тому числі і ними, на адресу Голови ВРП Усика Г. І. направлено повідомлення щодо порушення професійної етики членами Ради ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вх. № 3886/0/6-24 від 25 листопада 2024 року, в якому ставилось питання про ухвалення Радою, передбаченого статтею 24 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», рішення щодо вказаних осіб, та ухвалення рішення про зупинення повноважень таких членів ВРП.

29. Однак, як вказують позивачі, таке повідомлення не було розглянуто ВРП у визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя» порядку та, відповідно, не ухвалено відповідних рішень, чим допущено протиправну бездіяльність з боку такого конституційного органу державної влади.

30. Зокрема, позивачі наголошують, що після отримання зазначеного вище повідомлення про порушення етики окремими членами ВРП, воно мало бути в автоматизованому порядку розподілене для розгляду у визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя» та Положенням про автоматизовану систему розподілу справ, затвердженим рішенням ВРП 16 листопада 2017 року № 3689/0/15-17 (далі - Положення № 3689/0/15-17) порядку. Однак не було вчинено жодних дій щодо передачі їх повідомлення на автоматизований розподіл для ініціювання визначення члена Ради для здійснення перевірки виявлених обставин.

31. Водночас, листом від 09 грудня 2024 року № 33028/0/9-24 Голова ВРП Усик Г. І. одноособово розглянув по суті зазначене вище повідомлення, чим, на думку позивачів, фактично протиправно перебрав на себе визначені Конституцією України та Законом України «Про Вищу раду правосуддя» повноваження Ради. Вказане, за позицією позивачів, має наслідком порушення їх прав та інтересів щодо здійснення розгляду направленого повідомлення у виключній відповідності до визначених законом процедур.

32. У відзивах на позовні заяви представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечує.

33. Зокрема вказує, що прийняття рішення про зупинення повноважень члена ВРП - є дискреційними повноваженнями Ради, а тому необхідність звернення громадян з цього питання Законом не передбачено.

34. Таким чином повідомлення вх. № 3886/0/6-24 не є та не може бути матеріалами стосовно зупинення повноважень члена ВРП, а тому останнє не підлягало автоматичному розподілу між членами ВРП.

35. Враховуючи, що ні Конституція України, ні Закони «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII, ні будь-який інший законодавчий акт не містить серед повноважень Ради - притягнення до дисциплінарної відповідальності члена ВРП, зазначене звернення було розглянуто в порядку Закону України від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР), зокрема, в порядку статей 14, 15, 19, 20, в частині, що не суперечить Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

36. Водночас, за результатом розгляду колективного повідомлення суддів Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року щодо наявності складу дисциплінарного правопорушення в діях окремих членів ВРП позивачам вчасно була надана обґрунтована та змістовна відповідь з дотриманням вимог Закону № 393/96-ВР, а незгода позивачів з відповіддю не свідчить про порушення Радою вимог Закону.

37. З огляду на наведене представник відповідача зауважує, що дії ВРП відповідають критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а незгода позивачів з відповіддю не свідчить про порушення ВРП законодавства України.

38. Окремо звертає увагу, що позивачі також звернулися до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Голови ВРП Усика Г. І., треті особи - ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , про визнання протиправними дій. В позовних заявах позивачі просять визнати протиправними дії Голови ВРП Усика Г. І. щодо розгляду повідомлення суддів Окружного адміністративного суду міста Києва (вх. № 3886/0/6-24 від 25 листопада 2024 року).

39. У судовому засіданні представник позивачів (ОСОБА_1 та ОСОБА_6) підтримала позовні вимоги з підстав, висловлених у позовних заявах. Зокрема, зазначила про те, що Голова ВРП не може замінити ВРП як орган, який, з погляду представника позивача, якраз і мав би розглянути порушені у зверненні питання, тому лист, який підписав Голова ВРП, свідчить про неналежний розгляд звернення позивачів.

40. Представник відповідача у судовому засіданні надала пояснення, які за змістом аналогічні тим, які висловлені у відзиві. Зауважила, що ВРП розглянула звернення позивачів і надала на нього відповідь у встановленому законом порядку. Цю відповідь (лист) підписав Голова ВРП відповідно до своїх повноважень.

41. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про проведення судового засідання у їх відсутність, в яких зауважили, що позовні вимоги та викладені мотиви і доводи адміністративного позову підтримують у повному обсязі.

42. Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представників позивачів і відповідача, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

IV. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ОЦІНКА СУДУ

43. Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

44. За змістом частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

45. Згідно із частиною першою статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

46. Положеннями частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

47. Статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності ВРП визначаються Конституцією України, Законом «Про Вищу раду правосуддя» та Регламентом Вищої ради правосуддя, затвердженим рішенням ВРП від 24 січня 2017 року № 52/0/15-17 (далі - Регламент ВРП).

48. Стаття 131 Конституції України визначає, що в Україні діє ВРП, яка: 1) вносить подання про призначення судді на посаду; 2) ухвалює рішення стосовно порушення суддею чи прокурором вимог щодо несумісності; 3) розглядає скарги на рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чи прокурора; 4) ухвалює рішення про звільнення судді з посади; 5) надає згоду на затримання судді чи утримання його під вартою; 6) ухвалює рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; 7) вживає заходів щодо забезпечення незалежності суддів; 8) ухвалює рішення про переведення судді з одного суду до іншого; 9) здійснює інші повноваження, визначені цією Конституцією та законами України.

ВРП складається з двадцяти одного члена, з яких десятьох - обирає з`їзд суддів України з числа суддів чи суддів у відставці, двох - призначає Президент України, двох - обирає Верховна Рада України, двох - обирає з`їзд адвокатів України, двох - обирає всеукраїнська конференція прокурорів, двох -обирає з`їзд представників юридичних вищих навчальних закладів та наукових установ. Порядок обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя визначається законом.

49. Відповідно до статті 1 Закону № 1798-VIII ВРП є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

50. Повноваження ВРП визначені статтею 3 вищенаведеного Закону, відповідно до пункту 20-2 частини першої якої Рада приймає рішення про звільнення членів ВРП.

51. Згідно із частиною другою статті 2 Закону № 1798-VIII ВРП затверджує регламент Ради, положення якого регулюють процедурні питання здійснення нею повноважень.

52. Рішенням ВРП від 24 січня 2017 року № 52/0/15-17 затверджено Регламент Вищої ради правосуддя (далі - Регламент зі змінами та доповненнями).

52. Згідно з пунктом 3.4. Регламенту у разі виявлення фактів, які свідчать про вчинення членом Ради діяння, передбаченого пунктами 3-6 частини першої статті 24 Закону, Голова Ради ініціює визначення члена Ради шляхом автоматизованого розподілу справ для здійснення перевірки виявлених обставин. Член Ради готує попередній висновок по суті цього питання, при підготовці якого він вправі опитувати працівників cекретаріату Ради, пропонувати надати пояснення члену Ради, перевірку щодо дій або бездіяльності якого він здійснює, робити запити в порядку, передбаченому статтею 31 Закону, здійснювати інші організаційні дії щодо підготовки цього питання до розгляду. Підготовка попереднього висновку щодо фактів вчинення членом Ради діяння, визначеного пунктами 3-6 частини першої статті 24 Закону, і розгляд питання про внесення до органу, що обрав або призначив члена Ради, подання про звільнення члена Ради здійснюється в межах строку, передбаченого частиною шостою статті 20 Закону.

53. Зупинення повноважень члена Ради здійснюється в порядку, визначеному частиною шостою статті 20 Закону (пункт 3.5. Регламенту).

54. Питання про внесення до органу, що обрав або призначив члена Ради, подання про звільнення члена Ради розглядається на пленарному засіданні Ради. Таке рішення вважається ухваленим, якщо за нього проголосувало не менше чотирнадцяти членів ВРП (пункт 3.6. Регламенту).

55. Згідно з частинами третьою, п`ятою статті 20 Закону № 1798-VIII член ВРП зобов`язаний:

1) дотримуватися присяги;

2) не розголошувати та не використовувати у цілях інших, ніж для виконання своїх обов`язків як члена Вищої ради правосуддя, інформацію з обмеженим доступом та інформацію, яка стала йому відома в закритому засіданні;

3) виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, встановлених законодавством у сфері запобігання корупції, у тому числі подавати у визначеному законом порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію родинних зв`язків, а також декларацію доброчесності судді;

4) брати участь у засіданнях ВРП та її органів, до складу яких він входить;

5) звертатися з повідомленням про втручання в його діяльність до ВРП упродовж п`яти днів після того, як йому стало відомо про таке втручання;

6) виконувати інші обов`язки, визначені законом та регламентом ВРП.

Член ВРП зобов`язаний відмовитися від участі у розгляді питання, якщо:

1) він перебуває у родинних чи інших особистих стосунках із суддею, кандидатом на посаду судді чи прокурором, стосовно якого розглядається питання, а також особою, яка звернулася зі скаргою до ВРП;

2) він особисто, прямо чи побічно заінтересований у справі, яку розглядає такий суддя;

3) за наявності іншого конфлікту інтересів або обставин, що викликають сумнів у його неупередженості.

56. Якщо в діях члена ВРП є ознаки, які свідчать про обґрунтованість наявних підстав для звільнення члена Вищої ради правосуддя з посади, визначені пунктами 3-6 частини першої статті 24 цього Закону, Рада може ухвалити рішення про зупинення повноважень такого члена ВРП до закінчення встановленої законом процедури, в якій відповідні факти мають бути встановлені, в сукупності не більше двох місяців. Рішення про зупинення повноважень члена ВРП вважається ухваленим, якщо за нього проголосувала більшість членів Ради від її складу (частина шоста статті 20 Закону № 1798-VIII).

57. Стаття 24 Закону № 1798-VIII передбачає підстави для звільнення члена ВРП з посади, а саме: 1) неспроможність виконувати свої повноваження за станом здоров`я за наявності медичного висновку; 2) подання заяви про звільнення з посади члена ВРП за власним бажанням;

3) грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом члена ВРП або виявило його невідповідність займаній посаді, допущення іншої поведінки, що підриває авторитет та суспільну довіру до правосуддя та судової влади, у тому числі недотримання етичних стандартів судді як складової професійної етики члена Ради;

4) виявлення обґрунтованості наявних обставин щодо його невідповідності вимогам, визначеним у статті 6 цього Закону;

5) істотне порушення вимог, установлених законодавством у сфері запобігання корупції, порушення вимог Закону України «Про запобігання загрозам національній безпеці, пов`язаним із надмірним впливом осіб, які мають значну економічну та політичну вагу в суспільному житті (олігархів)» у частині подання, дотримання строків подання декларації про контакти;

6) систематична неучасть у роботі ВРП чи органу Раду, до складу якого він входить.

Рішення про звільнення члена ВРП з посади з підстав, визначених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, Рада ухвалює на найближчому засіданні після отримання медичного висновку або заяви відповідно. Процедура ухвалення ВРП рішення про звільнення її члена із зазначених підстав ініціюється Головою ВРП або його заступником.

Рішення про звільнення члена ВРП з посади з підстав, визначених пунктами 3-6 частини першої цієї статті, приймається органом, що обрав (призначив) члена Ради, за поданням ВРП. Рішення про внесення подання про звільнення члена ВРП ухвалюється більшістю від складу Ради. З дня внесення зазначеного подання такий член ВРП відсторонюється від посади, а його повноваження зупиняються до ухвалення рішення органом, що обрав (призначив) цього члена ВРП.

58. Статтею 32 Закону № 1798-VIII передбачено, що для здійснення розподілу справ у ВРП, її органах діє автоматизована система розподілу справ (визначення члена ВРП - доповідача). Положення про автоматизовану систему розподілу справ затверджується ВРП.

59. Пунктом 1.3 Положення про автоматизовану систему, затвердженим рішенням ВРП від 16 листопада 2017 року № 3689/0/15-17, встановлено, що справи розподіляються між усіма членами ВРП з урахуванням вимог пунктів 2.5 та 2.6 Положення. При автоматизованому розподілі справ для визначення навантаження члена ВРП розрахунковий період починається 1 січня кожного року.

60. При цьому, у підпункті 6 пункту 1.5 цього Положення наведено значення терміну «справи» - це матеріали стосовно призначення судді на посаду; матеріали стосовно порушення суддею чи прокурором вимог щодо несумісності; скарги на рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чи прокурора; матеріали стосовно звільнення судді з посади; матеріали стосовно надання згоди на затримання судді чи утримання його під вартою; матеріали стосовно тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя; повідомлення (матеріали) про втручання в діяльність суддів щодо здійснення правосуддя; повідомлення (матеріали) про втручання в діяльність члена ВРП; матеріали щодо забезпечення незалежності суддів; матеріали стосовно переведення судді з одного суду до іншого та відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації; матеріали стосовно припинення відставки судді; матеріали стосовно зупинення повноважень члена ВРП; скарги щодо дисциплінарних проступків суддів (дисциплінарні скарги), дисциплінарні справи; скарги на дії (бездіяльність) осіб, суб`єктом призначення яких є ВРП, та пропозиції Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя, внесені за результатами дисциплінарного провадження стосовно цих осіб; вимога члена Дисциплінарної палати, який не згодний із рішенням Дисциплінарної палати про відмову у відкритті дисциплінарної справи, разом з матеріалами такої справи.

61. Виходячи з наведеного правового регулювання вбачається, що саме ВРП, як конституційний орган державної влади, наділена виключними повноваженнями щодо розгляду питання про наявність підстав для внесення подання органу, що обрав (призначив) члена Ради про звільнення члена ВРП, та питання зупинення повноважень такого члена ВРП, за наслідком чого приймаються відповідні рішення про вчинення таких дій, або про відмову у їх вчиненні.

62. При цьому повноваження щодо прийняття рішення про звільнення члена Ради за грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом члена ВРП або виявило його невідповідність займаній посаді, допущення іншої поведінки, що підриває авторитет та суспільну довіру до правосуддя та судової влади, у тому числі недотримання етичних стандартів судді як складової професійної етики члена Ради має лише орган, що обрав (призначив) члена ВРП, а до повноважень Ради відноситься лише внесення чи не внесення подання про звільнення члена ВРП.

63. Водночас, для здійснення перевірки фактів, які свідчать про вчинення членом Ради діяння, передбаченого пунктами 3-6 частини першої статті 24 Закону № 1798-VIII, Голова Ради ініціює визначення члена ВРП шляхом автоматизованого розподілу справ для здійснення перевірки виявлених обставин. Член Ради готує попередній висновок по суті цього питання. Питання про внесення до органу, що обрав або призначив члена ВРП, подання про звільнення члена Ради розглядається на пленарному засіданні Ради. Таке рішення вважається ухваленим, якщо за нього проголосувало не менше чотирнадцяти членів ВРП.

64. Як свідчать матеріали справи, спір у цій справі зводиться до незгоди позивачів з бездіяльністю ВРП, яка, на думку позивачів, полягає в неналежному реагуванні на повідомлення суддів Окружного адміністративного суду міста Києва вх. № 3886/0/6-24 від 25 листопада 2024 року щодо порушення професійної етики окремими членами Ради.

65. Таким чином, Суд зазначає, що у межах цієї справи підлягає розв`язанню питання щодо наявності або відсутності протиправної бездіяльності ВРП, яка, за твердженням позивачів, полягає у невчиненні дій щодо належного розгляду повідомлення суддів Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року.

66. Частина друга статті 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

67. Указана норма Основного Закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

68. При цьому вжите законодавцем формулювання «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

69. «У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

70. «У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

71. При цьому, протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень має місце у тому випадку, коли в межах повноважень суб`єкта владних повноважень існує обов`язок вчинити конкретні дії, але він не виконаний.

72. Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 07 липня 2021 року у справі № 9901/345/20 та Верховним Судом у постановах від 11 серпня 2020 року у справі № 320/5970/17(2-а/320/26/18), від 20 вересня 2023 року у справі № 640/13467/22.

73. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 лютого 2025 року у справі № 9901/309/21 Суд розширив вищевикладену позицію, зазначивши, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень потрібно розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає в неухваленні рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно потрібними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були вчинені чи були вчинені з порушенням розумних строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість, підстави та межі бездіяльності, а також її шкідливість для прав та інтересів особи.

74. Таким чином, за усталених висновків Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнана протиправною виключно за умови, якщо відповідний суб`єкт був наділений повноваженнями, мав об`єктивну можливість їх реалізувати та був зобов`язаний вчинити юридично значущі дії в інтересах особи, але фактично не виконав покладених на нього обов`язків.

75. Відсутність повноважень або об`єктивної можливості вчиняти дії виключає настання юридичної відповідальності за протиправну бездіяльність у розумінні адміністративного судочинства.

76. Як вже зазначалося, питання про внесення подання про звільнення члена ВРП та про зупинення його повноважень, розглядається ВРП на пленарному засіданні Ради. Таке рішення вважається ухваленим, якщо за нього проголосувала більшість членів Ради від її складу.

77. При цьому, розгляду такого рішення має передувати визначення члена ВРП за ініціативою Голови Ради (пункт 3. 4 Регламенту) у випадку, коли він дійшов висновку про виявлення фактів, які свідчать про вчинення членом Ради діяння, передбаченого пунктами 3-6 частини першої статті 24 Закону, шляхом автоматизованого розподілу справ для здійснення перевірки виявлених обставин та підготовки ним попереднього висновку по суті цього питання.

78. Водночас як було встановлено в ході розгляду цієї справи, судді Окружного адміністративного суду міста Києва направили на адресу Голови ВРП Усика Г. І. , як особи, відповідальної за організацію роботи Вищої ради правосуддя та координацію роботи органів Ради, повідомлення щодо порушення професійної етики окремими членами ВРП.

79. У такому повідомленні ставилось питання про ухвалення ВРП передбаченого статтею 24 Закону № 1798-VIII рішення про звільнення членів ВРП ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та ухвалення рішення про зупинення повноважень таких членів Ради.

80. Вказане повідомлення було отримано ВРП та зареєстровано 25 листопада 2024 року вх. №3886/0/6-24.

81. На вказане повідомлення Головою ВРП Усиком Г. І. листом від 09 грудня 2024 року № 33028/0/9-24 надано відповідь. При цьому питання щодо визначення члена Ради для здійснення перевірки виявлених обставин Голова Ради не ініціював.

82. Відтак, повідомлення щодо порушення професійної етики окремими членами ВРП, у встановленому Законом порядку не передавалося та не вирішувалося.

83. З огляду на встановлені фактичні обставини цієї справи та правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що ВРП, як колегіальний орган, якому у встановленому порядку не було передано для розгляду на пленарне засідання та вирішення питання про внесення до органу, що обрав або призначив члена Ради, подання про звільнення членів Ради та зупинення повноважень таких членів Ради, не допустив протиправної бездіяльності за повідомленням суддів Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року щодо порушення професійної етики окремими членами Ради. ВРП, як суб`єкт владних повноважень не могло розглянути повідомлення яке на розгляд у встановленому порядку не передавалося.

84. Такі висновки колегія суддів робить виключно надаючи правову оцінку лише в межах цієї справи та за встановлених обставин.

85. Отже, підстави для задоволення позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність ВРП щодо розгляду повідомлення суддів Окружного адміністративного суду міста Києва (вх. № 3886/0/6-24 від 25 листопада 2024 року) відсутні.

86. Зважаючи на те, що вимога позивачів про зобов`язання ВРП розглянути повідомлення суддів Окружного адміністративного суду міста Києва вх. № 3886/0/6-24 від 25 листопада 2024 року у порядку, визначеному статтями 20, 24, 32 Закону України «Про вищу раду правосуддя» та пунктів 3.4-3.6. Регламенту ВРП, затвердженого рішенням Ради від 24 січня 2017 року № 52/0/15-17 (у редакції рішення ВРП від 21 листопада 2023 року № 1068/0/15-23), є похідною від вимоги про визнання її бездіяльності протиправною, її задоволення залежить від задоволення чи відмови у задоволенні основної вимоги, оскільки основна позовна вимога задоволенню не підлягає, відповідно, не підлягає задоволенню і похідна позовна вимога.

87. При цьому колегія суддів звертає увагу, що в межах розгляду цієї справи не вдається до оцінки правомірності дій голови ВРП Усика Г. І. щодо не передачі вказаного повідомлення на розгляд Ради, так як такі, не є предметом цього судового розгляду, оскільки відповідачем у справі визначено ВРП, і позовні вимоги спрямовані виключно на оскарження її бездіяльності. Оцінка правомірності дій голови ВРП Усика Г. І. буде надана під час розгляду справ № 320/60839/24, № 320/60736/24, № 320/60730/24, № 320/61427/24.

88. Так само, Суд не вдається до оцінки наявності чи відсутності обставин викладених у повідомленні щодо порушення професійної етики окремими членами ВРП. Наведені обставин перебувають за межами розгляду та оцінки цієї справи.

89. Відповідно до частини першої, пункту другого частини другої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

90. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

91. Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу наведених положень законодавства та доказів, наявних в матеріалах справи, Суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Висновки стосовно розподілу судових витрат

92. Відповідно до статті 139 КАС України підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відсутні.

Керуючись статтями 2, 22, 241-246, 250, 255, 262, 266, 295 КАС України, Суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 11 грудня 2025 року.

Головуючий суддя М. М. Яковенко

Судді О. В. Білоус

І. Я. Олендер

В . В. Хохуляк

О. О. Шишов