Справа № 380/19968/24
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 рокусправа № 380/19968/24 м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Гавдик З.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іврус-трейд» до Львівської митниці, як філії (іншого відокремленого підрозділу) Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Іврус-трейд» (далі - позивач) звернулося в суд з позовом до Львівської митниці, як філії (іншого відокремленого підрозділу) Державної митної служби України (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці як філії (іншого відокремленого підрозділу) Державної митної служби України () про коригування митної вартості товарів від 26.03.2024 №UA209000/2024/100163/2 і картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2024/001025.

Позовні вимоги обґрунтовані таким. Позивач стверджує, що надав відповідачу вичерпні документи, що підтверджують митну вартість за першим (основним) методом та відповідають відповідним кодам документів у Класифікаторі, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2011 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій». Таким чином, відповідач, застосовуючи другорядний (резервний) метод визначення митної вартості товарів при ухваленні рішення, порушив приписи законодавства, що регламентують митну справу в Україні та положення статті 19 Конституції України, а саме не обґрунтував своє рішення належним чином. Відповідач посилається в рішенні, як на раніш визнану (визначену) митними органами митну вартість, на митну декларацію від 26.02.2024 №UA209230/2024/017626. Вказана відповідачем у рішенні митна декларація від 26.02.2024 №UA209230/2024/017626 не має ніякого відношення а ні до позивача, як суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності, а ні до товару, який позивач задекларував за митною декларацією №24UA83U7 від 25.03.2024, а ні до комерційних умов та умов поставки, визначених Договором, за яким здійснювалась конкретна поставка товару, що декларувалася позивачем за митною декларацією №24UA83U7 від 25.03.2024 тощо, та, об`єктивно, не могла бути використана відповідачем для підтвердження раніш визнаної (визначеної) митними органами митної вартості при ухваленні рішення.

Відповідач подав відзив на позов. Вказує, що основні документи, що підтверджують заявлений рівень митної вартості, подані не в повному обсязі, складові митної вартості не можна вважати такими, що є документально підтверджені та піддаються обчисленню, що є явним порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу.

Позивач подав відповідь на відзив. Зазначає, що відповідач не обґрунтував, чому надані документи не підтверджують митну вартість і не мають числових значень, що піддаються обчисленню. Наявні інвойс, зовнішньоекономічний договір та платіжні документи відповідають вимогам статті 53 МКУ і є достатніми для підтвердження заявленої митної вартості.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що 11.10.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Судом встановлені наступні обставини:

Позивач ввіз товар на митну територію України, згідно зовнішньоекономічної угоди, яким є договір купівлі-продажу від 07.12.2021 № 2021-3W (надалі Договір) і Специфікації № 16 від 08.11.2023 до Договору (надалі Специфікація), за ціною 1 186,00 доларів США за тону товару на суму 237,20 доларів США, згідно пункту 1.1. Специфікації, за ціною 957,00 доларів США за тону товару, на суму 28 710,00 доларів США, згідно пункту 1.2. Специфікації, за ціною 917,00 доларів США за тону товару на суму 9903,60 доларів США, згідно пункту 1.3. Специфікації, за ціною 1 037,00 доларів США за тону товару на суму 1037,00 доларів США, згідно пункту 1.4. Специфікації, за ціною 935,00 доларів США за тону товару на суму 3740,00 доларів США, згідно пункту 1.5. Специфікації, за ціною 935,00 доларів США за тону товару на суму 374,00 доларів США, згідно пункту 1.6. Специфікації та за ціною 935,00 доларів США за тону товару на суму 654,50 доларів США, згідно пункту 1.7. Специфікації, що загалом становить загальну суму 44656,30 доларів США, подав митну декларацію №24UA83U7 від 25.03.2024 і задекларував митну вартість товарів, виходячи з ціни, яка була фактично сплачена позивачем за цей товар.

Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач вказує, що за результатами опрацювання поданих декларантом до митного оформлення документів для прикладу за митною декларацією 25.03.2024 №24UA83U7 були виявлені розбіжності, а саме: від прайс-лист № б/н від 08.11.2023 не може бути взятий до уваги оскільки, термін дії даного листа 10 днів фактура датована -20.11.2023- експортна декларація країни відправлення 01331313 від 31.12.2023- не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару. Вище зазначена МД має посилання на BILL від 02.01.2024 № SZACM23120002.

Як вказує відповідач, саме вказані обставини слугували підставою для прийняття спірного рішення.

Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2024/100163/2 від 26.03.2024 (митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 25.03.2024 №24UA83U7) виносилось на товари: 1. Дріт з легованої кремнієвомарганцевої сталі покритий міддю, марка сталі ER70S-6 (на пластикових катушках, тубусах у картонних коробках), діаметром: ER70S-6 0,8мм-5кг spool -24,000т. (4800коробок); ER70S-6 0,6мм -5кг spool -0,200т. (40коробок); ER70S-6 0,8мм -5кг spool -6,000т. (1200коробок); ER70S-6 1,0мм -5кг spool -10,800т. (2160коробок); ER70S-6 1,6мм -5кг box -1,000т. (200коробок); ER70S-6 2,0мм -5кг box-4,000т. (800коробок); ER70S-6 2,4мм -5кг box -0,400т. (80коробок); ER70S-6 3,2мм-5кг box-0,700т. (140коробок); Торговельна марка: Welding Dragon. Виробник:SHANDONG MANBAYKON IMPORT & EXPORT CO, LTD Країна виробництва:CN. За ціною 1,0887 дол. США за кг., на умовах поставки FOB Qingdao.

Як вбачається зі змісту рішення та картки відмови, позивач до митного оформлення разом з митною декларацією №24UA83U7 від 25.03.2024 подав зовнішньоекономічний контракт, доповнення до зовнішньоекономічного контракту, банківський платіжний документ, що стосується товару, договір про надання послуг митного брокеру, договір про перевезення, документ, що підтверджує вартість перевезення товару, сертифікат походження товару, митну декларацію країни відправлення, що відповідають відповідним кодам документів у Класифікаторі, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2011 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», інші документи, пов`язанні з митним оформленням.

Відповідно до п. 33 оскарженим рішенням було визначено наступні обставини його прийняття та джерела інформації, які використовувалися митним органом для визначення митної вартості:

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI ( далі- МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. У митного органу наявна інформація щодо вищої митної вартості подібного товару, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, оскільки у митниці є підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ. Відповідно до положень статті VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на «дійсній вартості» імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Відповідно до Пункту 2 Приміток та Додаткових положень до статті VII ГАТТ сумісним зі статтею VII було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни. За результатами встановлено наступне: -прайс-лист №б/н від 08.11.2023 не може бути взятий до уваги оскільки, термін дії даного листа 10 днів (фактура датована-20.11.2023- експортна декларація країни відправлення 01331313 від 31.12.2023- не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару. Вище зазначена МД має посилання на BILL від 02.01.2024 №SZACM23120002. Отже, надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому, відповідно до статті 58 МКУ з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На вимогу декларантом не надано жодних документів, які спростовують попередньо зазначені розбіжності. На вимогу надано: оплати по транспорту. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала № 1 слугувала митна деклараціїя від 26.02.2024 № UA209230/2024/017626 де вартість подібного товару становить 1,201 дол.США за кг. Сума донарахованих митних платежів по оскаржуваному рішенню про коригування митної вартості 114 184,99 грн.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Судом враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірного рішення з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Згідно із ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього ж Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із ст. 53 МК України, документи, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

1. У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

2. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

3. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

4. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

5. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

6. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно із ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів.

1. Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

2. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

3. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

4. Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

5. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

6. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4)надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

7. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ст. 55 МК України, коригування митної вартості товарів.

1. Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

2. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

3. Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

4. Під час митного оформлення при прийнятті митним органом письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу.

5. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

6. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

7. У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу на строк 90 днів з дня випуску товарів.

8. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

9. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому разі надане забезпечення сплати митних платежів відповідно повертається (вивільняється) або використовується для сплати відповідних митних платежів.

10. Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому разі митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надане забезпечення сплати митних платежів повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

11. У разі якщо митним органом протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, надано обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів або якщо протягом строку, зазначеного у частині восьмій цієї статті, декларант або уповноважена ним особа не надала митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються, кошти, внесені/переказані як грошова застава у розмірі суми митних платежів, перераховуються до державного бюджету в рахунок сплати відповідних митних платежів наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного у частині сьомій цієї статті.

Відповідно, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яка визначається декларантом. Документи, які можуть чи підтверджують митну вартість товарів, встановлені законом. У разі якщо такі документи, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, у декларанта або уповноваженої ним особи виникають зобов`язані надати (за наявності) відповідні додаткові документи. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в законі.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, з підстав встановлених законом, в тому числі з підстав відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, приймається митним органом під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів, таке рішення крім іншого має містити наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Судом вже з`ясовано, що позивачем за митною декларацією № 24UA83U7 від 25.03.2024 митну вартість товарів було визначено за ціною договору. згідно зовнішньоекономічної угоди, яким є договір купівлі-продажу від 07.12.2021 № 2021-3W і Специфікації № 16 від 08.11.2023 до Договору.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів позивач надав митному органу разом з митними деклараціями документи, визначені ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: зовнішньоекономічний контракт, доповнення до зовнішньоекономічного контракту, комерційний інвойс, банківський платіжний документ, що стосується товару, договір про надання послуг митного брокеру, договір про перевезення, документ, що підтверджує вартість перевезення товару, коносамент, сертифікат походження товару. Всі перелічені документи є основними та достатніми для визначення митної вартості товарів за першим (основним) методом.

Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач наголошує на двох аспектах, що стали підставою для прийняття оскарженого рішення, а саме:

За результатами опрацювання поданих декларантом до митного оформлення документів прикладу за митною декларацією 25.03.2024 №24UA83U7 були виявлені розбіжності:

- експортна декларація країни відправлення 01331313 від 31.12.2023 - не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару. Вище зазначена МД має посилання на BILL від 02.01.2024 №SZACM23120002;

- від прайс-лист №б/н від 08.11.2023 не може бути взятий до уваги оскільки, термін дії даного листа 10 днів фактура датована -20.11.2023.

У сукупності всі перелічені фактори, на думку відповідача, вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару.

Водночас при прийнятті рішення, суд також бере до уваги наступні доводи сторони позивача.

Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що зауваження відповідача до митної декларації країни відправлення №01331313 від 31.12.2023 звелося лише до того, що така декларація не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару.

Однак, з аналізу і змісту митної декларації країни відправлення № 01331313 від 31.12.2023 вбачається, що така декларація була подана партнером позивача (експортером) в електронній формі з подальшим присвоюванням такій декларації унікальних електронних ідентифікаторів (QR-код та штриховий код) для подання її митному органу країни експорту в пункті пропуску шляхом повідомлення митному органу країни експорту унікального електронного ідентифікатора без друку декларації. Таким чином, митна декларація країни відправлення № 01331313 від 31.12.2023, яка містить у верхньому правому кутку всі унікальні електронні ідентифікатори, є належним чином складеною митною декларацією, що, також, підтверджується самим фактом випуску митним органом країни експорту задекларованого за цією декларацією товару за митну територію країни відправлення. З іншого боку, факт здійснення експорту оцінюваного товару є факт прибуття цього товару на митну території України.

Щодо, зауважень відповідача до прайс-листа №б/н від 08.11.2023, то такий не є документом, визначеним статтею 53 МКУ, таким, що подається декларантом при митному оформленні товарів в обов`язковому порядку і є основним та достатнім для визначення числових значень складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, яким підтверджується митна вартість товарів, по-друге, прайс-лист це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товарів.

Отже, зі змісту всіх згаданих вище документів, що були надані відповідачу, а саме Договору від 07.12.2021 № 2021-3W, специфікації від 08.11.2023 № 16 до Договору, платіжних інструкцій від 17.11.2023 р. № 184 та від 14.12.2023 р. № 192 про оплату товару, комерційного інвойсу від 20.11.2023 р. № HT-23-1120M, вбачається як їх безпосередній зв`язок між собою, так і достовірність декларування складових митної вартості, зокрема ціни, яка була сплачена за товар. Заперечення такого зв`язку між зазначеними вище документами та твердження відповідача про неможливість встановити достовірність складових митної вартості, зокрема ціни, яка була сплачена за товар і повноти перерахування коштів, є, з позиції суду, необґрунтованим.

Також суд враховує, що в порядку та строки, визначених частиною восьмою статті 55 МКУ, позивач надіслав на адресу відповідача листи з додатками, в яких містилися додаткові документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів задекларовану згідно митної декларації №24UA83U7 від 25.03.2024 р. Такими листами Позивача є лист від 18.04.2024 №01І/1804-24, що був направлений Відповідачу у встановленому порядку (фіскальний чек АТ «Укрпошти» від 18.04.2024 з ідентифікатором поштового відправлення № 355) і отриманий ним 22.04.2024, про що свідчить повідомлення з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошти» в мережі Інтернет за адресою https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html про отримання поштового відправлення за ідентифікатором поштового відправлення АТ «Укрпошти» №355 та лист від 13.06.2024 №011/1306-24, що був направлений Відповідачу у встановленому порядку (фіскальний чек АТ «Укрпошти» від 13.06.2024 з ідентифікатором поштового відправлення № 170) і отриманий ним 22.06.2024, про що свідчить повідомлення з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошти» в мережі Інтернет за адресою https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html про отримання поштового відправлення за ідентифікатором поштового відправлення АТ «Укрпошти» № 170.

Окремо суд звертає увагу на таке. Згідно з відзивом, підставою для коригування митної вартості товару стала наявність інформації в митній базі щодо іншої ціни на ідентичний товар: «Джерелом інформації для коригування митної вартості товару №1 слугувала митна декларація від 26.02.2024 № UA209230/2024/017626 де вартість подібного товару становить 1,201 дол. США за кг». При цьому в рішенні відповідачем не зазначається посилання на висновки, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, якими документально підтверджується, що оцінюваний товар і товар за МД від 26.02.2024 № UA209230/2024/017626, яку Відповідач використав як джерело інформації для коригування митної вартості, є подібними (аналогічними). Також у рішенні відсутнє будь-яке викладення відповідачем коригування для врахування значної різниці у коштах і витратах між оцінюваним товаром та відповідним подібним (аналогічним) товаром, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування. Надані відповідачем суду разом з відзивом на позовну заяву докази не містять копії митної декларації від 26.02.2024 № UA209230/2024/017626 на яку посилається відповідач у рішенні. Тим самим Відповідач не довів суду, обґрунтованість свого рішення, оскільки неможливо дослідити ключовий доказ у справі, яким є митна декларація від 26.02.2024 № UA209230/2024/017626, яку відповідач використав як джерело інформації для коригування митної вартості. Відповідач додав до відзиву на позовну заяву копію митної декларації від 26.02.2024 № 24UA26U9, реквізити якої відрізняються від митної декларації на яку посилається відповідач у рішенні. Таким чином, сама по собі наявність такої невідповідності між зазначеним Відповідачем у Рішенні джерелом інформації для коригування митної вартості товару, що подавався позивачем до митного оформлення, згідно митної декларації № 24UA83U7 від 25.03.2024., і джерелом інформації, на яке посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, в тому числі і шляхом надання копії митної декларації від 26.02.2024 №24UA26U9, яка жодним чином не згадується в рішенні, як джерело інформації для коригування митної вартості товару, робить рішення відповідача необґрунтованим та безпідставним і є аргументованою підставою для скасування судом прийнятого відповідачем рішення. Зі змісту рішення також вбачається, що коригування на умови поставки, комерційні рівні та розмір партії при ухваленні рішення відповідачем не здійснювалося. За загальним правилом, наявність у митниці інформації щодо іншої ціни сама по собі не може бути підставою для відмови в прийнятті декларації та прийняття рішення про коригування митної вартості. Додана до відзиву відповідачем копія митної декларації № 26.02.2024 №24UA26U9 містить графу 31 «Паковання та опис товару» в якому зазначена інформація значно відрізняється від інформації, зазначеної у графі 31 «Паковання та опис товару» митної декларації № 24UA83U7 від 25.03.2024, поданої позивачем при митному оформленні товару. Зокрема, в митній декларації 26.02.2024 №24UA26U9, наданої відповідачем, в обґрунтування своїх заперечень, зазначається про «Дріт з інших легованих сталей, із сталі кремнієво-марганцевої для зварювання: Дріт зварювальний Solid Welding Wire J Q MG50-6 (AWS ER70S-6) Ф 1,0mm (5kg) Ф 1,0mm (15kg) Ф 1,2mm (15kg)». Торговельна марка: не зазначається. Країна виробництва: не зазначається. Виробник: не зазначається. В той час як в у графі 31 «Паковання та опис товару» та доповненні до графи 31 митної декларації № 24UA83U7 від 25.03.2024, поданої позивачем при митному оформленні товару, зазначається про «Дріт з легованої кремнієвомарганцевої сталі покритий міддю, марка сталі ER70S-6 (на пластикових катушках, тубусах у картонних коробках), діаметром:ER70S-6 0,8мм - 5кг spool 24,000т.(4800 коробок);ER70S-6 0,6мм - 5кг spool - 0,200т.(40 коробок);ER 70S-6 0,8мм- 5кг spool - 6,000т.(1200 коробок);ER70S-6 1,0мм - 5кг spool - 10,800т.(2160 коробок); ER70S-6 1,6мм - 5кг box - 1,000 т. (200 коробок); ER70S-6 2,0мм - 5кг box - 4,000 т. (800 коробок); ER70S-6 2,4мм 5кг box - 0,400т. (80 коробок); ER70S-63,2мм - 5кг box 0,700 т. (140коробок);Торговельна марка: Welding Dragon. Виробник: SHANDONG MANBAYKON IMPORT & EXPORT CO, LTD. Країна виробництва:CN» Отже, товар, задекларований позивачем за митною декларацією №24UA83U7 від 25.03.2024, за описом і виробником не є ідентичним або подібним (аналогічним) товару, зазначеному в митній декларації від 26.02.2024 №24UA26U9, яку Відповідач використав як раніш визнану (визначену) митними органами митну вартість, а тому, об`єктивно, не могли бути використані Відповідачем для підтвердження раніш визнаної (визначеної) митними органами митної вартості при ухваленні Рішення. На належні докази того, що зазначені в митній декларації №26.02.2024 №24UA26U9 та митній декларації позивача №24UA83U7 від 25.03.2024 товари, відповідно до об`єктивного критерію (ознак, хімічного складу, фізичних властивостей, тощо) є подібні або аналогічні, Відповідач у відзиві на позовну заяву не посилається та до суду такі докази не надає. Також, як вбачається зі змісту графи 20 «Умови поставки» митної декларації №24UA83U7 від 25.03.2024, поданої позивачем, умовами поставки є FOB CN Qingdao, а за митною декларацією від 26.02.2024 №24UA26U9, яку відповідач використав як джерело інформації для коригування митної вартості товару, умовами поставки є FOB CN Xingang. Отже, умови поставки, зазначені в описаних вище митних деклараціях, не були ідентичними, що в сукупності з тим, що самі товари за описом і виробником, зазначені в тих же митних деклараціях, також не є ідентичними (подібними або аналогічними), вказують на неправомірність і необґрунтованість дій Відповідача з застосування митної декларації від 26.02.2024 №24UA26U9 як джерела інформації для коригування митної вартості товару за митною декларацією №24UA83U7 від 25.03.2024. Отже, умови поставки, зазначені в описаних вище митних деклараціях, не були ідентичними, що в сукупності з тим, що самі товари за описом і виробником, зазначені в тих же митних деклараціях, також не є ідентичними (подібними або аналогічними), вказує на необґрунтованість дій відповідача з застосування митної декларації від 26.02.2024 №24UA26U9 як джерела інформації для коригування митної вартості товару за митною декларацією №24UA83U7 від 25.03.2024. Фактично відповідач використав, як джерело інформації для коригування митної вартості товару за митною декларацією №24UA83U7 від 25.03.2024 випадкову митну декларацію. Відповідачем у графі 33 рішення, крім некоректних номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу визначення митної вартості оцінюваних товарів, не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партій ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначена докладна інформація та джерела, які використовувалися відповідачем при визначені митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Отже, розбіжності щодо наведені митним органом в рішенні про коригування митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумніву в достовірності задекларованої митної вартості.

Суд зазначає, що вимога про надання додаткових документів, як право контролюючого органу може бути скерована у випадку при наявності умов, якщо документи, подані декларантом містять розбіжності, чи в них наявні ознаки підробки, чи документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ч. 3 ст. 53 МК України).

Відповідач має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Суд встановив, що позивачем було надано митному органу для митного оформлення імпортованого товару документи, які ідентифікували товар, містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ст. 58 МК України.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Законодавством визначений чіткий перелік підстав за наявності яких митний орган вправі витребувати від декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів. Такими підставами, зокрема є наявність розбіжностей у документах; наявність ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення митного органу про витребування у позивача додаткових документів не містить посилання на підстави встановлені законом, не містить вказівки на конкретні документи, які викликали сумніви, і які повинні бути надані для їх усунення. Так митний орган не зазначає у повідомленні про те, що подані декларантом документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; не вказує на наявність ознак підробки; не вказує, що такі документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд констатує, що аналіз змісту документів, наданих позивачем для підтвердження митної вартості засвідчує, що вони не містять розбіжностей, у них відсутні ознаки підробки, вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відтак у митного органу не могло бути об`єктивних підстав для обґрунтованих сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості за основним методом.

По суті, декларантом надано всі наявні документи, які містять числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, яка підлягає сплаті за ці товари, які піддаються обчисленню та підтверджуються документально, зокрема, і щодо оплати за транспортування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Згідно з правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Суд вважає, що декларант надав відповідачу всі необхідні документи і в тому числі товаросупровідні документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару, а підстав для невизнання позивачем заявленої митної вартості не було. Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу.

Відповідач не надав доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення. Крім того, у різний спосіб оцінюючи одні і ті ж факти та документи, відповідач вводить позивача у правову невизначеність.

Таким чином, спірне рішення відповідача є протиправним і підлягає скасуванню.

Також суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом не враховуються заперечення відповідача.

Встановлені судом фактичні обставини в сукупності із наявними у справі належними та допустимими доказами свідчать про необґрунтованість висновку митного органу про розбіжності у поданих до митного оформлення документах та про відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, що дає підстави стверджувати про необґрунтованість коригування митної вартості.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем вказаного обов`язку не виконано, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази правомірності прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку спірним рішенню та картці відмови, суд приходить до висновку, що спірні картка відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товару не відповідають критеріям до такого роду рішень, встановлених частиною 2 статті 2 КАС України, та нормам Митного кодексу, тому такі слід визнати протиправними та скасувати, задовольнивши позов в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений судовий збір в сумі 6445,00 грн. належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іврус-трейд» до Львівської митниці, як філії (іншого відокремленого підрозділу) Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці () про коригування митної вартості товарів від 26.03.2024 №UA209000/2024/100163/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2024/001025 від 26.03.2024 Львівської митниці ().

Стягнути з Львівської митниці (вул. Костюшка, буд. 1, м. Львів, 79000, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іврус-трейд» (03151, м. Київ, вул. Ушинського, буд. 25-А, ) 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп. судових витрат у виді судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. 295 -297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII Перехідні положення цього Кодексу.

СуддяГавдик Зіновій Володимирович