Справа № Н/240/9272/23
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви за нововиявленими обставинами

12 грудня 2025 року м. Житомир справа № Н/240/9272/23

категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Шуляк Л.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до Приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду 25.09.2025 звернувся ОСОБА_1 із заявою про перегляд судового рішення в адміністративній справі №240/9272/23 за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до Приватного підприємця ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 у справі №240/27637/23 за його позовом до ГУ ДПС про визнання протиправної та скасування податкової вимоги від 22.03.2019 форми «Ф» № 11737-53 про визначення податкового боргу у сумі 9 294,38 грн, зокрема частково задоволено позов та визнано протиправною і скасовано податкову вимогу в частині суми 6611,33 грн. Заявник вказує, що у вказаному судовому рішення встановлено обставину, що штрафні санкції в сумі 2432,37 грн та пеня у сумі 3740,17 були безпідставно визначені відповідачем як податковий борг, тобто несплачене грошове зобов`язання, включено до податкової вимоги, у зв`язку з чим позов у цій частині задоволено. Вважає, що присуджена за рішенням суду у справі №240/9372/23 має бути зменшена на суму 6611,33 грн. Також звертає увагу, що у рішенні було неправильно визначено його статус як "приватного підприємця", тоді як він є самозайнятою особою.

Ухвалою суду від 07.10.2025 відкрито провадження за нововиявленими обставинами та призначено відкрите судове засідання з викликом осіб, які беруть участь у справі.

Позивачем подано заперечення на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в яких вказує, що у справі №240/9272/23 ГУ ДПС заявлено позов про стягнення податкової заборгованості на загальну суму 62 721,71 грн по основному платежу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичні особи та військовому збору й до заявленої суми не входять штрафні та фінансові санкції, а тому часткове скасування вимоги не впливає на рішення у даній справі, тому не є нововиявленою обставиною.

У судові засідання заявник не з`явився, хоча про час та місце їх проведення повідомлявся належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Заслухавши пояснення представника позивача, з огляду на неявку заявника, суд дійшов висновку про можливість продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, про що ухвалено рішення, яке відображено у протоколі судового засідання.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який наразі триває. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суд, враховуючи пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23.08.2023 у справі №240/9272/23 стягнуто з Приватного підприємця ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Житомирській області податкову заборгованість в сумі 62 721 грн 71 коп.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 у справі №240/27637/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано складену Головним управлінням ДФС у Житомирській області податкову вимогу форми "Ф" від 22 березня 2019 року № 11737-53 про нарахування ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 6611,33 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Заявник вважає, що рішення у справі №240/27637/23 містить істотні для справи обставини, що не були встановлені судом у справі №240/9272/23 та не були і не могли бути відомі особі, тобто є нововиявленими обставинами, а тому й звернувся із даною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами (ч.1).

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду (ч.2).

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч.4).

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, що було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

1) існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

2) на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

3) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, що має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Тобто перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин, тому першочерговим обов`язком суду є встановлення відсутності або наявності нововиявлених обставин.

Як видно із матеріалів справи, при розгляді справи №240/9272/23 судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 62 721,71 грн по слідуючим податковим зобов`язанням:

- податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичною особою за результатами річного декларування, в сумі 58 593,63 грн основний платіж;

- військовому збору в сумі 4 128,08 грн основний платіж.

Дані зобов`язання не сплачено в строки, а тому вони набули статус податкового боргу.

Зокрема, щодо заборгованості з податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування на загальну суму 58 593,63 грн, судом встановлено, що відповідачем подано:

- податкову декларацію № від 27.04.2017 (термін сплати 31.07.2017) задекларовано та не сплачено у встановлений законодавством строк 9 093,78 грн;

- податкову декларацію №4276 від 27.04.2018 (термін сплати 31.07.2018) задекларовано та не сплачено у встановлений законодавством строк 14 780,12 грн;

- податкову декларацію № 4162 від 02.05.2019 (термін сплати 31.07.2019) задекларовано та не сплачено у встановлений законодавством строк 11 484,41 грн;

- податкову декларацію № 4464 від 30.06.2020 (термін сплати 30.09.2020) задекларовано та не сплачено у встановлений законодавством строк 10142,10 грн;

- податкову декларацію №21000338 від 29.04.2021 (термін сплати 02.08.2021) задекларовано та не сплачено у встановлений законодавством строк 9 457,20 грн;

- податкову декларацію № від 23.04.2022 (термін сплати 01.08.2022) задекларовано та не сплачено у встановлений законодавством строк 3636,02 грн.

Щодо заборгованості з військового збору, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування судом встановлено, що відповідачем було подано:

- податкову декларацію № від 27.04.2017 (термін сплати 31.07.2017) задекларовано 757,82 грн та не сплачено у встановлений законодавством строк 754,73 грн;

- податкову декларацію № 4276 від 27.04.2018 (термін сплати 31.07.2018) задекларовано та не сплачено у встановлений законодавством строк 1 231,68 грн;

- податкову декларацію № 4162 від 02.05.2019 (термін сплати 31.07.2019) задекларовано та не сплачено у встановлений законодавством строк 9 57,03 грн;

- податкову декларацію № 4464 від 30.06.2020 (термін сплати 30.09.2020) задекларовано та не сплачено у встановлений законодавством строк 845,18 грн;

- податкову декларацію № 21000338 від 29.04.2021 (задекларовано та не сплачено у встановлений законодавством строк 788,10 грн;

- податкову декларацію № від 23.04.2022 (термін сплати 01.08.2022) задекларовано та не сплачено у встановлений законодавством строк 303,00 грн.

Вказану заборгованість не сплачено відповідачем самостійно, тому зобов`язання має статус податкового боргу.

Судом встановлено, що 22.03.2019 контролюючим органом винесена податкова вимога "Ф" №11737-53 на загальну суму боргу в розмірі 39 294,38 грн та направлена відповідачу.

Водночас, як видно із матеріалів справи №240/27637/23, судом встановлено, що згідно наданого податковим органом зведеного розрахунку до складу визначеного податковою вимогою № 11737-53 від 22 березня 2019 року податкового боргу включено самостійно задекларовані ОСОБА_1 податкові зобов`язання по військовому збору - 1 234,77 грн, по податку на доходи фізичних осіб - 31 887,07 грн та штрафні санкції в сумах 151,49 грн (військовий збір) та 2 280,88 грн (податок на доходи фізичних осіб) застосовані на підставі податкових повідомлень-рішень від 06 грудня 2017 року № та № , а також пеня відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України в сумі 3 740,17 грн.

Суд вказав, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень та комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" судом з`ясовано, що в провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебувала справа № 240/5055/18 за позовом ГУ ДФС у Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 38 855,79 грн, у якій цим судом 28 лютого 2019 року було прийнято рішення (яке набрало законної сили 23 травня 2019 року) про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглядаючи вказану справу, суд встановив, що обліковуваний за ОСОБА_1 податковий борг складається із заборгованості перед бюджетом з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у загальній сумі 37 469,33 грн (основний платіж - 31 448,28 грн, штрафна санкція 2 280,88 грн, пеня - 3 740,17 грн), а також із заборгованості по сплаті військового збору в сумі 1 386,46 грн. (основний платіж - 1 234,97 грн, штрафна санкція - 151,49 грн).

Така заборгованість виникла у зв`язку із несплатою особою в строк та в повному обсязі податкових зобов`язань, які були самостійно визначені ним у поданих до контролюючого органу податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2015, 2016, 2017 роки, а також внаслідок несплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом відповідно до податкових повідомлень-рішень від 06 грудня 2017 року № та № .

При цьому, суд дійшов висновку, що оскільки ці податкові повідомлення-рішення (як і податкова вимога № 1280-06 від 23 жовтня 2015 року на суму узгодженого податкового зобов`язання в сумі 12 013,18 грн) були направлені ОСОБА_1 за неправильною адресою, у зв`язку із чим не були вручені, то відповідно визначені у них грошові зобов`язання не можуть бути стягнуті як податковий борг в порядку пункту 87.11 статті 87 і пункту 95.2 статті 95 ПК України.

Також суд звернув увагу, що матеріали даної справи не містять доказів вручення ОСОБА_1 згаданих індивідуальних актів, а в поданому відповідачем зведеному розрахунку суми податкового боргу, до того ж, жодним чином не аргументовано, на якій підставі, на яку суму боргу й за який період ОСОБА_1 нарахована до сплати пеня 3 740,17 грн, у стягненні якої, в свою чергу, було відмовлено вищевказаним рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року у справі № 240/5055/18.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що штрафні санкції в загальній сумі 2 432,37 грн та пеня в сумі 3 740,17 грн безпідставно були визначені Управлінням як податковий борг, тобто несплачене узгоджене грошове зобов`язання, та включені до податкової вимоги № 11737-53 від 22 березня 2019 року, у зв`язку із чим позовні вимоги щодо визнання її протиправною і скасування в цій частині задовольнив.

Разом з тим, суд вказав, що до податкової вимоги № 11737-53 від 22 березня 2019 року також включено самостійно задекларовані ОСОБА_1 податкові зобов`язання з військового збору та податку на доходи фізичних осіб по наступним податковим деклараціям:

1) податкова декларація № від 27 квітня 2017 року:

- військовий збір: задекларовано - 757,82 грн., сплачено - 754,73 грн, заборгованість - 3,09 грн;

- податок на доходи фізичних осіб: задекларовано - 9 093,78 грн, не сплачено, заборгованість - 9 093,78 грн;

2) податкова декларація № 4276 від 27 квітня 2018 року:

- військовий збір: задекларовано - 1 231,68 грн., не сплачено, заборгованість - 1 231,68 грн;

- податок на доходи фізичних осіб: задекларовано - 14 780,12 грн, не сплачено, заборгованість - 14 780,12 грн;

3) податкова декларація № від 29 квітня 2016 року:

- податок на доходи фізичних осіб: задекларовано - 7 574,38 грн, не сплачено, заборгованість - 7 574,38 грн;

4) податкова декларація № від 28 квітня 2015 року:

- податок на доходи фізичних осіб: задекларовано - 7 512,83 грн, сплачено - 7 074,04 грн, заборгованість - 438,79 грн.

Всього: по військовому збору - 1 234,77 грн, по податку на доходи фізичних осіб - 31 887,07 грн.

Отже, беручи до уваги дату формування спірної податкової вимоги - 22 березня 2019 року, суд зробив висновок, що самостійно задекларовані ОСОБА_1 у податкових деклараціях за 2015 2017 роки (податкові декларації № від 29 квітня 2016 року, № від 27 квітня 2017 року та № 4276 від 27 квітня 2018 року) податкові зобов`язання з військового збору в сумі 1 234,77 грн та податку на доходи фізичних осіб в сумі 31 448,28 грн відповідно до підпунктів 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 54.1 статті 54, пункту 56.11 статті 56, пункту 59.1 статті 59 ПК України є узгодженими, не підлягають оскарженню та у зв`язку з несплатою (неповною сплатою) правомірно були включені податковим органом до податкової вимоги № 11737-53 від 22 березня 2019 року, тому в цій частині у позові було відмовлено.

З наведеного видно, що при розгляді справи №240/27637/23 було скасовано частково податкову вимогу від 22 березня 2019 року "Ф" №11737-53 в частині нарахування ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 6611,33 грн, а саме штрафні санкції в загальній сумі 2 432,37 грн та пеня в сумі 3 740,17 грн, які не були предметом розгляду справи №240/9272/23.

З огляду на викладене, обставини, встановлені судом при розгляді справи №240/27637/23 не мають значення для обставин, які встановлені при розгляді та ухваленні рішення у справі №240/9272/23, тобто вони не є нововиявленими обставинами в розумінні ст.361 КАС України.

Додатково суд враховує, що податкова вимога від 22 березня 2019 року "Ф" №11737-53 в частині нарахування ОСОБА_1 податкового боргу по військовому збору - 1 234,77 грн, по податку на доходи фізичних осіб - 31 887,07 грн залишилась без змін та є чинною.

Суд звертає увагу, що податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення та до моменту його повного погашення за всіма видами податків і зборів. При цьому, грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Проте у разі зміни суми податкового боргу, зокрема його збільшення, нормами Податкового кодексу України не передбачено обов`язку контролюючого органу повторно формувати та вручати платнику податків податкову вимогу.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема в постановах від 12 червня 2018 року (справа № 810/2533/16), від 19 лютого 2019 року (справа № 818/1117/16), від 04 березня 2019 року (справа №2а-6053/11/1070), від 25 лютого 2020 року (справа №1340/5767/18), від 10 липня 2025 року (справа № 560/1092/23).

Враховуючи, що податкова вимога виставляється з моменту утворення податкового боргу та до моменту його повного погашення за всіма видами податків і зборів, тому часткове скасування вищевказаної податкової вимоги не випливає на суму податкового боргу - 62 721,71 грн, яку було стягнуто із ОСОБА_1 за рішенням суду у справі №240/9272/23.

Щодо помилкового зазначення суб`єктного стану ОСОБА_1 як особи приватного підприємця, суд зазначає, що це є опискою при оформленні позовної заяви та рішенні суду, а не нововиявленою обставиною, оскільки її існування не спростовує наявність податкового боргу, стягнутого за рішенням суду та може бути врегульовано в порядку ст.253 КАС України, якщо дана описка впливатиме на можливість реалізації судового рішення.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що наведена у постанові від 12.09.2024 у справі №990/162/23.

Відповідно до ч. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд, зокрема, може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити в силі рішення в адміністративній справі №240/9272/23 .

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст складено 12.12.2025

Суддя Л.А.Шуляк