Справа № 120/16174/24
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 грудня 2025 р. Справа № 120/16174/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення комісії від 08.11.2024 №43 про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та зобов`язання комісію повторно розглянути заяву від 05.11.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти обґрунтоване рішення по суті питання, з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач здійснює постійний догляд за своєю бабусею ОСОБА_2 , яка є інвалідом ІІ групи та потребує постійного стороннього догляду. 05.11.2024 звернувся до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 08.11.2025 відповідач прийняв рішення про відмову у наданні відстрочки, у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення здійснювати догляд за особою з інвалідністю ІІ групи. Таку відмову вважає протиправною, тому за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду.

Ухвалою від 09.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Витребувано у відповідача протокол комісії про відмову у наданні відстрочки та усі додані до заяви позивача додатки, усі інші докази, що слугували підставою прийняття оскаржуваної відмови.

У відзиві на позовну заяву від 27.02.2025 відповідач позовних вимог не визнав та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи тим, що вивчивши всі подані позивачем документи Комісією прийнято рішення про відмову у наданні останньому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення здійснювати догляд за особою з інвалідністю ІІ групи.

Крім того, представник відповідача просить поновити строк на подання відзиву.

Оцінюючи подане відповідачем клопотання, суд вказує наступне.

Відповідно до частини 5 статті 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З аналізу наведеного видно, що пропущений процесуальний строк може бути продовжений судом, а не поновлений.

Враховуючи аргументи представника відповідача щодо неможливості подати своєчасно відзив та з метою не обмеження права сторони висловити свою позицію, суд вважає за можливе продовжити встановлений для подання відзиву строк, а не поновити його.

Інших заяв чи клопотань по суті справи від сторін до суду не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи позивача, суд встановив такі обставини.

З матеріалів справи вбачається, що 05.11.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 звернувся до Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки здійснює постійний догляд за бабусею ОСОБА_2 , яка є інвалідом ІІ групи та потребує постійного стороннього догляду.

До заяви позивачем подано пакет документів, зокрема завірені копії: паспорта громадянина України заявника, картки фізичної особи платника податків заявника, військово облікового документу Резерв+ №5, свідоцтва про народження заявника; акт про становлення факту здійснення особою постійного догляду; акт ЖЕО; пенсійного посвідчення ОСОБА_2 ; довідки МСЕК про встановлення ІІ групи інвалідності ОСОБА_2 ; свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 1969 р.н., паспорту громадянина України ОСОБА_1 1969 р.н.; свідоцтва про народження ОСОБА_1 1969 р.н.; довідки МСЕК про встановлення інвалідності ІІ групи ОСОБА_1 1950 р.н.; акту встановлення догляду; нотаріальної заяви від ОСОБА_1 1969 р.н.

Рішенням Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період №43 від 08.11.2024 відмовлено позивачу у наданні відстрочки від призову під час мобілізації, в зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення здійснювати догляд за особою з інвалідністю ІІ групи.

Позивач вважає протиправним рішення Комісії щодо не надання відстрочки, тому за захистом своїх прав та інтересів звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався. Воєнний стан в Україні триває й наразі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» №2232-ХІІІ Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Абзацом першим частини першої статті 39 Закону №2232-ХІІ встановлено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законами Україна «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з частиною 5 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543 призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову №560 від 16.05.2024, яка набрала чинності 18.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період». Цей Порядок визначає, зокрема процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

У цьому Порядку у розділі «Надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення» чітко передбачено алгоритм дій районного ТЦК, зокрема:

- відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації);

- за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації (Абзац перший пункту 58 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ 675 від 07.06.2024);

- відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.

Під «членами сім`ї першого ступеня споріднення», які відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» можуть здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи слід розуміти, зокрема: батьки, чоловік (дружина), діти, у тому числі усиновлені).

У додатку 5 Переліку документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачений постановою КМУ №560 від 16.05.2024 (в редакції чинній на момент звернення позивача до РТЦК) для військовозобов`язаного, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки другого ступеня споріднення (рідні брати та сестри, баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки), один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьки, чоловік (дружина), діти, у тому числі усиновлені) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи.

Таким чином не підлягають призову військовозобов`язані, які:

- мають членів сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи;

- за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення, які відповідно до закону можуть здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи.

Згідно з частинами 7 та 8 статті 23 Закону №3543-XIIперевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки. Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154(далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до абзацу 9 пункту 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Відповідно до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.

Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.

Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 2-18АВ №017858 від 08.04.2004 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має ІІ групу інвалідності довічно та згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 04.01.1983 серії НОМЕР_1 її шлюб з ОСОБА_1 було розірвано, іншій шлюб не укладався.

З матеріалів справи вбачається, що факт постійного догляду здійснює ОСОБА_1 (онук) за бабусею ОСОБА_2 , яка є інвалідом ІІ групи, що підтверджується Актом Комісією про встановлення факту постійного догляду від 10.07.2025.

Проте, інші докази на які посилається позивач до позовної заяви не додані і не зазначені у додатках до заяви від 05.10.2024, а саме: висновок №32/15 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі люди не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі; акт обстеження сім`ї №Б/08/15704 від 09.2.2023 згідно якого ОСОБА_1 (онук) надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі своїй бабусі ОСОБА_2 .

При цьому суд, відповідно до ст. 2 КАС України надає оцінку оскаржуваному рішенню та підставам його прийняття, зокрема, відсутністю документів, що підтверджують неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення здійснювати догляд за особою з інвалідністю ІІ групи

Судом встановлено, що у ОСОБА_2 є один син (батько позивача) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який здійснює догляд за своїм батьком ОСОБА_1 , 1950 року народження, який є інвалідом ІІ групи і потребує стороннього догляду, що підтверджується наступними документами: копія паспорта громадянина України на ОСОБА_1 (1969 р.н., батько позивача); копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 (1969 р.н.); копія довідки МСЕК №048128 про встановлення ОСОБА_1 (1950 р.н., дід позивача) ІІ групи інвалідності безстроково; копія акту від 11.09.2024 встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю І та ІІ групи, які потребують стороннього догляду, згідно якого ОСОБА_1 (1969 р.н.) здійснює догляд на непрофесійній основі за своїм батьком ОСОБА_1 за адресою спільного проживання : АДРЕСА_1 .

Отже, ОСОБА_1 (1969 р.н.) позбавлений можливості здійснювати належний догляд за своєю матір`ю, інших осіб, які можуть здійснювати догляд за бабусею окрім позивача не встановлено.

Отже, у ОСОБА_2 відсутні члени сім`ї першого ступеня споріднення, які можуть здійснювати за нею постійний догляд.

Таким чином суд дійшов висновку що позивач на момент звернення із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є єдиною особою, яка має фактичну можливість та здійснює догляд за своєю бабусею ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи.

Оцінюючи належний спосіб захисту порушених прав позивача, з урахуванням обставин встановлених обставин під час розгляду цієї справи, з метою належного захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення №43 від 08.11.2024 про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному ОСОБА_1 .

При обранні способу відновлення порушеного права позивача необхідно керуватись принципом верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини (зокрема, постанови по справі Олссон проти Швеції від 24.03.1988 (скарга № 10465/83) за наявністю правової можливості, якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дій, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень (у т. ч. колегіальний орган) прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Оскільки відповідачем протиправно відмовлено позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу з підстав, які є протиправними, зважаючи на обраний позивачем спосіб захисту його прав, та беручи до уваги те, що прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації належить до безпосередніх повноважень відповідача, на переконання суду, належним способом захисту буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених в цьому судовому рішенні.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнання протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.11.2024 №43 про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 на підставі пункту 14 частини 1статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зобов`язати Комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.11.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі пункту 14 частини 1статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом за результатами розгляду цієї справи.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

Суддя Віятик Наталія Володимирівна