Справа № 480/7885/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 р. Справа № 480/7885/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: П`янової Я.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.07.2025, (головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько) по справі № 480/7885/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.08.2024 №12 щодо відмови в нарахуванні та виплаті грошової допомоги ОСОБА_1 в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, як це передбачено пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років періоди роботи з 01.08.1984 по 01.09.1988 та з 03.01.1997 по 15.08.2007;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.08.2024 №12.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 періоди її роботи з 01.08.1984 по 01.09.1988 та з 03.01.1997 по 15.08.2007 до стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області суму судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач), не погодившись із судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач не має необхідного страхового стажу, оскільки не зараховані періоди роботи: з 01.08.1984 по 01.09.1988 в Сумській міській дитячій лікарні, з підстав, що посада лаборанта молочної кухні не передбачена Постановою № 909; період з 03.01.1997 по 15.08.2007 у Військовому інституті артилерії при Сумському державному університеті, Військовому інституті ракетних військ і артилерії Сумського державного університету, оскільки зазначені заклади не передбачені Переліком закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, затвердженим наказом МОУ № 162 від 20.05.2004.

Позивач не подав відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 13.04.2024 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, у зв`язку із чим остання (а.с. 12, 69).

30.07.2024 позивач звернулась до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 призначених пенсій відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV (а.с. 58).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.08.2024 №12, відмовлено у призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного стажу роботи 30 років на день досягнення пенсійного віку на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Згідно рішення, пенсійним органом враховано стаж роботи, що дає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, 17 років 6 місяців 7 днів.

До стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій не зараховані періоди роботи:

- з 01.08.1984 по 01.09.1988 в Сумській міській дитячій лікарні, оскільки посада лаборанта молочної кухні не передбачена Постановою № 909;

- з 03.01.1997 по 15.08.2007 у Військовому інституті артилерії при Сумському державному університеті, Військовому інституті ракетних військ і артилерії Сумського державного університету, оскільки зазначені заклади не передбачені Переліком закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, затвердженим наказом МОУ № 162 від 20.05.2004 (а.с. 68).

Не погоджуючись з рішеннями пенсійного органу від 07.08.2024 №12, позивач звернулася до суду .

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з протиправності рішення відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений склад колегії: головуючий суддя Русанова В.Б., судді Бегунц А.О., Калиновський В.А.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 у відставку, на підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений новий склад колегії: головуючий суддя Русанова В.Б., судді П`янова Я.В., Бегунц А.О.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Визначення принципів, засад і механізмів функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно ст. 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі - Порядок №1191).

Відповідно до п. 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі - Перелік 909).

Згідно п. 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" , і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Пунктом 7 Порядку №1191 встановлено, що виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Отже, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Згідно ст. 48 Кодексу законів про працю України та ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Згідно з п. 1 та п. 2 Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Судом встановлено, що позивач по досягненні пенсійного віку з 13.04.2024 отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV (а.с. 69).

Записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , підтверджено її період роботи з з 01.08.1984 до 01.09.1988 на посаді лаборанта молочної кухні №1 у Сумській міській дитячій лікарні (а.с.48);

- з 26.09.1995 до 15.08.2007 на посаді лаборанта поліклініки у Сумському вищому артилерійському командному училищі (з.б.а.с. 14 - а.с. 49);

- з 04.12.2007 позивача зараховано на посаду лаборанта відділення судово-медичної токсикології в Обласний комунальний заклад "Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи" (а.с. 50).

Період роботи позивача в Сумській міській дитячій лікарні на посаді лаборанта молочної кухні з 01.08.1984 (наказ №116/К від 01.08.1984 р.) по 01.09.1988 р. (наказ № 172/К від 29.09.1988 р.) (а.с. 9) також підтверджено довідкою комунального некомерційного підприємства "Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди" Сумської міської ради від 11.06.2024 №90 .

Згідно з архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 24.05.2025 № 1800-0204-5/24836 позивач працювала в Сумському вищому артилерійському командному училищі (Військовий інститут артилерії при Сумському державному університеті, Військовий інститут ракетних військ і артилерії Сумського державного університету), м. Суми, прийнята на посаду "лаборант поліклініки" з 26 вересня 1995 року, звільнена з посади "рентген лаборант поліклініки" з 15 серпня 2007 року за скороченням штату (а.с. 22).

Також, довідкою Обласного комунального закладу "Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи" від 30.04.2024 № 15 підтверджено період роботи позивача в обласному комунальному закладі "Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи" на посаді лаборанта відділення судово-медичної токсикології з 04.12.2007 (наказ від 04.12.2007 № 71 п.2.1.) по 20.06.2022 на посаді старшого лаборанта відділення судово-медичної токсикології з 21.06.2022 (наказ від 20.06.2022 № 65-ОС) по теперішній час.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, пенсійним органом зараховано періоди роботи позивача на вказаних посадах в обласному комунальному закладі "Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи" з 04.12.2007 по 31.03.2022 та з 01.05.2022 по 31.03.2024, а також період роботи з 26.09.1995 по 02.01.1997 на посаді лаборанта поліклініки у Сумському вищому артилерійському командному училищі, які в сумі складають 17 років 6 місяців 7 днів, до стажу роботи, що дає право позивачу на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій (а.с. 68, 69).

Надаючи оцінку періоду роботи позивача, який не зарахований пенсійним органом , суд першої інстанції виходив з того, що посада лаборанта молочної кухні , входить до Переліку № 909, а тому період роботи позивача з 01.08.1984 по 01.09.1988, 4 роки 1 місяць та 1 день, підлягає зарахуванню до стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років та виплату грошової допомоги.

Щодо періоду роботи позивача з 03.01.1997 по 15.08.2007 на посаді лаборанта в поліклініці, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до пункту 2 Переліку закладів охорони здоров`я Збройних сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 20.05.2004 № 162 поліклініка, поліклінічне відділення (усіх найменувань) відноситься до амбулаторно-поліклінічних закладів.

Отже, цей період також підлягає зарахуванню до стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років та виплату грошової допомоги.

Доводи апеляційної скарги щодо помилковості висновків суду колегія суддів вважає необґрунтованими, з наступних підстав.

Відповідно до Переліку №909 до галузі охорони здоров`я відносяться лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) в таких закладах та установах: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.

Згідно примітки 2 до Переліку №909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Відповідно до примітки 3 до Переліку №909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Постановою Ради міністрів СРСР від 17.12.1959 № 1397 "Про пенсії за вислугу років працівникам просвіти, охорони здоров`я та сільського господарства", яка діяла на час роботи позивача у Сумській міській дитячій лікарні на посаді лаборанта молочної кухні №1 з 01.08.1984 по 01.09.1988, визначалося, що до складу переліку установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років віднесено лікарняні установи всіх типів і найменувань, в тому числі клініки і клінічні частини, госпіталі, лепрозорії, психіатричні колонії, амбулаторно-поліклінічні заклади всіх типів і найменувань (поліклініки, амбулаторії, диспансери всіх профілів, установи швидкої медичної допомоги і переливання крові, медсанчастини, оздоровчі пункти, медичні кабінети і пункти, фельдшерські та фельдшерсько-акушерські пункти, станції санітарної авіації, рентгенівські станції і пункти, медичні лабораторії та інші). До переліку посад, робота на яких давала право на пенсію за вислугу років, відносились лікарі, зубні лікарі, техніки, фельдшери, помічники лікаря, акушерки, масажисти, лаборанти і медичні сестри - всі незалежно від найменування посади, дезінфекційні інструктори.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції позивач має право на зарахування до стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, періоду роботи у Сумській міській дитячій лікарні на посаді лаборанта молочної кухні №1 з 01.08.1984 по 01.09.1988.

Також, як вірно зазначено судом першої інстанції період роботи позивача з 03.01.1997 по 15.08.2007. на посадах лаборанта поліклініки, рентген лаборанта поліклініки у структурному підрозділі Сумського вищого артилерійського командного училища (Військовому інституті артилерії при Сумському державному університеті) має бути врахований до стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років та виплату грошової допомоги, оскільки відповідно до пункту 2 Переліку закладів охорони здоров`я Збройних сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 20.05.2004 № 162 поліклініка, поліклінічне відділення (усіх найменувань) відноситься до амбулаторно-поліклінічних закладів.

Доводи апелянта, що Сумське вище артилерійське командне училище (Військовий інститут артилерії при Сумському державному університеті) не міститься в Переліку закладів охорони здоров`я Збройних сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 20.05.2004 № 162 є безпідставними, оскільки даний перелік не містить визначення конкретних назви закладів охорони здоров`я.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо скасування рішення пенсійного органу , та зарахування періодів роботи позивача з 01.08.1984 по 01.09.1988 та з 03.01.1997 по 15.08.2007 до стажу робіт на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Враховуючи, що на день досягнення пенсійного віку у позивача наявний необхідний тридцятирічний спеціальний стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", інших підстав відмови позивачу у призначенні такої допомоги, крім відсутності 30 років спеціального стажу, відповідач не встановив, отже позивачка має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 по справі № 480/7885/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Я.В. П`янова А.О. Бегунц