Справа № 380/7196/25
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 рокусправа № 380/7196/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» до Головного управління ДПС у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство «Українська оборонна промисловість» про визнання протиправним і скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» (79040, м. Львів, вул. Патона, 1; ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, Львівська область, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) із вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення №14977/13-01-24-11 від 03.04.2025 Головного управління ДПС у Львівській області про застосування до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» штрафних санкцій у виді штрафу у розмірі 1099110,12 грн та пені у розмірі 143453,50 грн за період із 21.02.2020 по 21.02.2025.

В обґрунтування позовних вимоги представник позивача зазначив, що оскаржуваним рішенням до позивача застосовано штрафні санкції у виді штрафу у розмірі 1099110,12 гривень та пені у розмірі 143453,50 гривень за період із 21.02.2020 по 21.02.2025. Зазначив, що протягом періоду з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за ці періоди підлягає списанню. Карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року, а тому відповідачем за період із 01.03.2020 по 30.06.2023 включно неправомірно нараховані штраф та пеня за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Також зазначив, що у зв`язку з введеним на території України воєнним станом, відповідачем протиправно нараховано пеню за несвоєчасну сплату єдиного внеску. З огляду на наведене вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, просить таке скасувати.

14.04.2025 за вх.№31226 від представника позивача надійшла заява про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача АО «Українська оборонна промисловість» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36; ).

Ухвалою суду від 15.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення її недоліків. На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто вказані недоліки.

Ухвалою суду від 21.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову.

28.04.2025 за вх.№34957 від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову, у якій просить прохальну частину позовної заяви викласти в наступній редакції:

- визнати протиправним та скасувати рішення №14977/13-01-24-11 від 03.04.2025 Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області про застосування до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» штрафних санкцій у виді штрафу у розмірі 1099110,12 грн та пені у розмірі 143453,50 грн за період із 21.02.2020 по 21.02.2025;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби України у Львівській області внести зміни до інтегрованої картки платника єдиного соціального внеску шляхом виключення з неї суми боргу/недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період із 01.03.2020 по 30.07.2023.

Ухвалою суду від 02.05.2025 заяву про збільшення позовних вимог від 28.04.2024 вх.№34957 залишено без руху. На виконання вимог ухвали суду про залишення заяви про збільшення позовних вимог без руху, позивачем усунуто вказані недоліки.

Ухвалою суду від 12.05.2025 прийнято заяву про збільшення позовних вимог від 28.04.2024 вх.№34957 до розгляду.

13.05.2025 за вх.№39655 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що Головним управлінням ДПС у Львівській області на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» було винесено рішення від 03.04.2025 №14977/13-01-24-11 про застосування штрафних санкцій у розмірі 1099110,12 грн за період з 21.02.2020 до 21.02.2025 та нараховано пеню у розмірі 143453,50 грн (0,1% суми недоїмки). Вказав, що позивачем порушено законодавство в частині термінів сплати єдиного внеску (несвоєчасної сплати), яке відбулось до 01 березня 2020 року, тобто до початку дії мораторію та воєнного стану та після кінцевої дати незастосування контролюючим органом штрафних санкцій, тобто з 01.08.2023, оскільки граничними термінами сплати єдиного внеску за період з 21.02.2020 року до 21.02.2025 були 20.02.2020, 09.08.2023, 14.08.2023, 09.11.2023, 09.02.2024, 20.02.2025. Отже відсутні підстави не нараховувати штрафні санкції та пеню. Просить позовні вимоги залишити без задоволення.

19.05.2025 за вх.№41510 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Зазначив, що штраф та пеня за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску не повинні нараховуватися відповідачем за період із 01.03.2020 по 30.07.2023 включно. Звернув увагу також, що сторона позивача не отримувала акт документальної перевірки, також такий акт не наданий суду, відтак оскаржуване рішення прийнято із порушенням норм чинного законодавства. Просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 17.06.2025 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Акціонерне товариство «Українська оборонна промисловість» (04119, м.Київ, вул. Дегтярівська, 6; ).

Ухвалою суду від 23.06.2025 продовжено строк розгляду справи на тридцять днів з метою повідомлення третьої особи.

04.07.2025 за вх.№ 55264 від представника третьої особи надійшли письмові пояснення у справі. Вказав, що за період з 01.03.2020 по 01.08.2023 в силу введеного мораторію, пов`язаного з поширенням на всій території України коронавірусної хвороби (COVID-19), за несвоєчасне перерахування не застосовувались штрафні санкції.

Ухвалою суду від 10.07.2025 витребувано додаткові докази.

15.07.2025 за вх.№57870 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

21.07.2025 за вх.№59681 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою суду від 22.07.2025 вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання на 11 вересня 2025 року о 12:00 год.

01.09.2025 за вх.№70371 від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду 08.09.2025 задоволено клопотання представника третьої особи про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

30.09.2025 за вх. 78451 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі. Зазначив, що вимогу відповідача про сплату єдиного соціального внеску (надалі по тексту ЄСВ) за період з 21 лютого 2020 року по 21 лютого 2025 року ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» не отримувало. Заява про неможливість виконання зобов`язання зі сплати ЄСВ згідно із Порядком підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 року, ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» не подавалася. Відповідно до пункту 7 розділу VII Фінансові санкції Інструкції №449, за результатами розгляду акта документальної перевірки рішення про нарахування пені та застосування штрафів приймається протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки - приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки». Звідси випливає, що єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки, на підставі якої встановлюється, що платник податків несвоєчасно сплачував ЄСВ, як наслідок прийняття рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску. Акт документальної перевірки згідно з положеннями Інструкції №449 за результатами якого відповідачем прийнято рішення № 14977/13-01-24-11, ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» не отримувало. Просить позовні вимоги задовольнити.

В підготовчому засіданні, що відбулося 02 жовтня 2025 року, суд ухвалив відкласти розгляд справи на 28 жовтня 2025 року о 10:30 год з метою надання часу для долучення доказів.

24.10.2025 за вх. №85357 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення. Зазначив, що з набранням чинності Законом №2260-ІХ передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку, зокрема по сплаті єдиного внеску. Позивачем заяви щодо неможливості виконання податкових зобов`язань не подавалось.

27.10.2025 за вх. № 85724 від представника позивача надійшли додаткові пояснення. Вважає, що штраф та пеня за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску не повинні нараховуватися відповідачем за період із 01.03.2020 по 30.07.2023. На думку позивача, відповідач мав законні підстави нараховувати пеню лише за період із 21.02.2020 по 29.02.2020 включно у розмірі 8642,99 грн, а тому пеня нарахована за період із 01.03.2020 по 08.04.2020 у розмірі 34023,13 грн є такою, що порушує чинне законодавство України і підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 28.10.2025 закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд адміністративної справи по суті на 18 листопада 2025 року о 12:00 год.

12.11.2025 за вх.№90594 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі. Зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства, штрафні санкції не застосовують за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у період з 01.03.2020 по 01.08.2023. Вважає, що загальна сума неправомірно нарахованої штрафної санкції у виді пені, яка викладена у розрахунку штрафної санкції, долученої відповідачем до відзиву на позовну заяву від 13.05.2205 складає 34023,24 грн. Також звернув увагу, що єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки, на підставі якої встановлюється, що платник податків несвоєчасно сплачував ЄСВ, як наслідок прийняття рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску. Акт документальної перевірки відповідачем не подано, тому оскаржуване рішення прийнято із порушенням норм чинного законодавства.

18.11.2025 за вх.№91909 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення. Зазначив, що податковим органом у відповідності до вимог положень вказаного Закону і відповідно до даних інтегрованої картки платника та розрахунку штрафних санкцій та пені сформовано Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №14977/13-01-24-11 від 03.04.2025, яке вручено платнику особисто 03.04.2025. Також зазначив, що оскільки позивач - ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» в період з 01.08.2025 самостійно обчислював, нараховував єдиний внесок та подавав до контролюючого органу звітність щодо нарахованих сум єдиного внеску контролюючим органом правомірно та відповідно до вимог Закону винесене оскаржуване рішення про застосовування штрафних санкцій та пені за період з 01.08.2023 по 21.02.2025. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

02.12.2025 за вх.№95857 за вх.№95859 від представника позивача та представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

В засіданні суду 16.09.2025 суд ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за клопотанням сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Державне підприємство «Львівський державний завод «ЛОРТА» зареєстроване як юридична особа, . Місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Патона, 1; .

Видами діяльності позивача є: Основний: 26.51 Виробництво інструментів і обладнання для вимірювання, дослідження та навігації. Інші:30.30 Виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устатковання; 25.40 Виробництво зброї та боєприпасів; 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у.; 26.20 Виробництво комп`ютерів і периферійного устатковання; 26.30 Виробництво обладнання зв`язку; 26.40 Виробництво електронної апаратури побутового призначення для приймання, записування та відтворювання звуку й зображення.

Згідно з інтегрованою карткою по єдиному внеску (код платежу 71010000) та розрахунку штрафних санкцій ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» проведені автоматичні нарахування єдиного внеску за період з 21.02.2020 до 21.02.2025, а саме:

- 20.02.2020 нараховано єдиний внесок у сумі 960 330,74 грн за січень 2020 року, однак сплачено несвоєчасно;

- 09.08.2023 нараховано єдиний внесок у сумі 621 916,62 грн. за 2-ий квартал 2023 року;

- 14.08.2023 нараховано єдиний внесок у сумі 28 940,76 грн за 2-ий квартал 2023 року;

- 09.11.2023 нараховано єдиний внесок у сумі 2 000 410,97 грн за 3-ий квартал 2023 року,

- 09.02.2024 нараховано єдиний внесок у сумі 1 830 417,07 грн за 4-ий квартал 2023 року;

- 20.02.2025 нараховано єдиний внесок у сумі 1 830 417,07 грн за січень 2025 року.

Головним управлінням ДПС у Львівській області на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» було винесено рішення від 03.04.2025 №14977/13-01-24-11 про застосування штрафних санкцій у розмірі 1099110,12 грн за період з 21.02.2020 до 21.02.2025 та нараховано пеню у розмірі 143453,50 грн (0,1% суми недоїмки).

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

При вирішенні спору, суд керується наступним.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 2 статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 2 статті 2 Закону № 2464-VI виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно з статтею 3 Закону № 2464-VI збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов`язковості сплати; законодавчого визначення розміру єдиного внеску; прозорості та публічності діяльності органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Відповідно до абзацу третього п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Пунктом 4 ч.1 ст.4 цього Закону передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до статті 8 Закону № 2464-VI єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Кошти, що надходять від сплати єдиного внеску та застосування фінансових санкцій відповідно до цього Закону, не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів та використовуватися на цілі, не передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з ч.8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлює, що єдиний внесок сплачується за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті першому частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Згідно з інтегрованою карткою по єдиному внеску ( код платежу 71010000) та розрахунку штрафних санкцій ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» проведені автоматичні нарахування єдиного внеску за період з 21.02.2020 року до 21.02.2025 року, а саме:

- 20.02.2020 року нараховано єдиний внесок у сумі 960 330,74 грн за січень 2020 року, однак сплачено несвоєчасно. З огляду на це контролюючим органом застосовано до ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» штрафну санкцію у розмірі 20% за несвоєчасну сплату та нараховано пеню за кількість днів прострочених у розмірі (0,1% суми недоїмки);

- 09.08.2023 року нараховано єдиний внесок у сумі 621 916,62 грн за 2-ий квартал 2023 року, однак сплачено несвоєчасно. З огляду на це контролюючим органом застосовано до ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» штрафну санкцію у розмірі 20% за несвоєчасну сплату та нараховано пеню за кількість днів прострочених у розмірі (0,1% суми недоїмки);

- 14.08.2023 року нараховано єдиний внесок у сумі 28 940,76 грн за 2-ий квартал 2023 року, однак сплачено несвоєчасно. З огляду на це контролюючим органом застосовано до ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» штрафну санкцію у розмірі 20% за несвоєчасну сплату та нараховано пеню за кількість днів прострочених у розмірі (0,1% суми недоїмки);

- 09.11.2023 року нараховано єдиний внесок у сумі 2 000 410,97 грн за 3-ий квартал 2023 року, однак сплачено несвоєчасно. З огляду на це контролюючим органом застосовано до ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» штрафну санкцію у розмірі 20% за несвоєчасну сплату та нараховано пеню за кількість днів прострочених у розмірі (0,1% суми недоїмки);

- 09.02.2024 року нараховано єдиний внесок у сумі 1 830 417,07 грн за 4-ий квартал 2023 року, однак сплачено несвоєчасно. З огляду на це контролюючим органом застосовано до ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» штрафну санкцію у розмірі 20% за несвоєчасну сплату та нараховано пеню за кількість днів прострочених у розмірі (0,1% суми недоїмки);

- 20.02.2025 року нараховано єдиний внесок у сумі 1 830 417,07 грн за січень 2025 року, однак сплачено несвоєчасно. З огляду на це контролюючим органом застосовано до ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» штрафну санкцію у розмірі 20% за несвоєчасну сплату та нараховано пеню за кількість днів прострочених у розмірі (0,1% суми недоїмки).

Сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом вважається заборгованістю та стягується з нарахуванням штрафних санкцій та пені.

Відповідно до частини 11 статті 9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з частиною третьою статті 14 Закону №2464-VI податкові органи зобов`язані здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Заходи впливу та стягнення передбаченні статтею 25 Закону України №2464-VI.

Відповідно до частин другої, третьої статті 25 Закону №2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску (абзац перший частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI).

Згідно з частиною десятої статті 25 Закону №2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до пункту другого частини одинадцятої статті 25 Закону №2464-VI податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно з частиною тринадцятої статті 25 Закону №2464-VI нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 25 Закону №2464-VI про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску або на єдиний рахунок. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до податкового органу вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це податкового органу, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень податкового органу щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Згідно з частиною п`ятнадцятою статті 25 Закону №2464-VI рішення податкового органу про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

Частиною шістнадцятою статті 25 Закону №2464-VI визначено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953, зі змінами та доповненнями (далі - Інструкція № 449), за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційно-комунікаційної системи. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди (при цьому недоїмка за кожен такий період повинна бути повністю сплачена (погашена)).

У зв`язку з несвоєчасною сплатою заборгованості з єдиного внеску відповідач прийняв рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску від 03.04.2025 №14977/13-01-24-11 та нарахував штрафні санкції в сумі 1099110,12 грн та пеню в сумі 143453,5 грн за період з 21.02.2020 по 21.02.2025.

Щодо аргументів позивача про те, що під час дії карантину та на період дії воєнного стану контролюючими органами не застосовуються штрафні санкції та не нараховується пеня за порушення пов`язані із несвоєчасною сплатою єдиного внеску, суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 9-11.1, 9-11.2 «Перехідних положень» Закону № 2464-VI тимчасово штрафні санкції, визначені частиною одинадцятою статті 25 цього Закону, не застосовуються за такі порушення, вчинені у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяць (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19):

- несвоєчасна сплата (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску;

- неповна сплата або несвоєчасна сплата суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів);

- несвоєчасне подання звітності, передбаченої цим Законом, до податкових органів. При цьому абзаци другий та третій пункту 7 частини одинадцятої статті 25 цього Закону щодо такого порушення, вчиненого у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) року, не застосовується.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за ці періоди підлягає списанню.

Відповідно до пунктів 9.21, 9.22 «Перехідних положень» Закону № 2464-VI тимчасово за порушення, вчинені у період з початку дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до 1 серпня 2023 року, штрафні санкції, визначені частиною одинадцятою статті 25 цього Закону, не застосовуються, а платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за цей період підлягає списанню.

Зважаючи на Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та враховуючи положення пп. 9 прим. 21 та 9 прим. 22 розд. VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, якими встановлено кінцеву дату незастосування контролюючим органом штрафних санкцій - 01.08.2023, контролюючими органами не застосовуються штрафні санкції за порушення законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), вчинені в період з 24.02.2022 по 31.07.2023 на підставі зазначених пунктів, та припиняється нарахування пені.

При цьому, незмінними залишились положення п. 9 прим. 19 розд. VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, згідно з якими за платниками єдиного внеску, зазначеними в пп. 4, 5 та 5 прим. 1 частини першої ст. 4 Закону № 2464, залишилось право не нараховувати, не обчислювати та не сплачувати єдиний внесок за себе з 01 березня 2022 року до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом дванадцяти місяців після припинення або скасування воєнного стану та не подавати розрахунок єдиного внеску у складі податкової декларації за період, в якому відповідно до абзацу першого п. 9 прим. 19 розд. VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 єдиний внесок не нараховувався, не обчислювався та не сплачувався .

Щодо пені, нарахованої позивачу за несвоєчасну сплату єдиного внеску відповідно до рішення від 03.04.2025 №14977/13-01-24-11 суд зазначає наступне.

Відповідно до розрахунку штрафних санкцій до рішення ГУ ДПС у Львівській області від 03.04.2025 податковим органом протиправно нарахована пеня за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 01.03.2020 по 23.02.2022 в сумі, що суперечить вимогам пункту 9-11.1, 9-21 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI.

Також податковим органом протиправно нарахована пеня за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 24.02.2022 по 31.07.2023, що суперечить положенням пп. 9 прим. 21 та 9 прим. 22 розд. VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, якими встановлено кінцеву дату незастосування контролюючим органом штрафних санкцій - 01.08.2023, а саме контролюючими органами не застосовуються штрафні санкції за порушення законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, вчинені в період з 24.02.2022 по 31.07.2023 на підставі зазначених пунктів, та припиняється нарахування пені.

Зазначене сторонами не заперечується.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з розрахунку штрафної санкції та нарахування пені вбачається, що відповідач, здійснюючи такий розрахунок врахував період пені без виключення днів, в які позивач звільняється від відповідальності у зв`язку із СОVID-19 та правовим режимом воєнного стану, а саме з 01.03.2020 по 30.07.2023.

Такий висновок суду у даній справі відповідає позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 24.07.2025 у справі №120/8544/24.

Верховний Суд у постанові від 28.03.2023 у справі №260/433/19 вказав, що встановивши невідповідність частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком такого є визнання акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину (пункт, речення) рішення або рішення в частині нарахування певної суми штрафних (фінансових) санкцій.

Так, судом встановлено, що відповідачем протиправно здійснено розрахунок пені за період 21.02.2020 12.03.2020 на суму 1 045,3 грн (за період 01.03.2020 по 12.03.2020); 21.02.2020 16.03.2020 на суму 296,00 грн (за період 01.03.2020 по 16.03.2020); період 21.02.2020 по 17.03.2020 на суму 78,3 грн (за період 01.03.2020 по 17.03.2020); період 21.02.2020 -20.03.2020 на суму 91,60 грн (за період з 01.03.2020 по 20.03.2020); період 21.02.2020 20.03.2020 на суму 24,55 грн (за період з 01.03.2020 по 20.03.2020); період 21.02.2020 23.03.2020 на суму 50,60 грн (за період 01.03.2020 по 23.03.2020); період 21.02.2020 30.03.2020 на суму 48,72 грн (за період 01.03.2020 по 30.03.2020); період 21.02.2020 02.04.2020 на суму 1938,87 грн (за період 01.03.2020 по 02.04.2020); період 21.02.2020 03.04.2020 на суму 261,50 грн (за період 01.03.2020 по 03.04.2020); період 21.02.2020 08.04.2020 на суму 30187,80 грн (за період 01.03.2020 по 08.04.2020).

З огляду на що, суд погоджується, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню в частині нарахованої пені на суму 34023,24 грн.

Щодо рішення відповідача в частині нарахування штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464).

Суд встановив, що ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» єдиний внесок за січень 2020 року, 2-й квартал 2023 року, 3-й квартал 2023 року, 4-й квартал 2023 року та січень 2025 року був сплачений не своєчасно, тому, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення відповідача в частині нарахування штрафних санкцій є правомірним та не підлягає скасуванню.

Також суд вважає необґрунтованими доводи позивача, про те, що прийняттю вимоги про сплату боргу (недоїмки) має передувати перевірка та складення акта за її результатами на підставі пункту 4 розділу VI Інструкції №449, оскільки означена норма стосується також і формування вимоги на підставі звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з ІКС за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції.

Таким чином, суд вважає, що визначальним для вирішення цієї справи є встановлення фактів несплати (несвоєчасної сплати) позивачем єдиного соціального внеску на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, а також первинних документів щодо нарахування (декларації, розрахунки) та сплати (платіжні доручення).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.11.2018 року у справі №813/4686/16.

Суд також зауважує, що при визначенні доцільності та необхідності застосування практики ЄСПЛ слід враховувати достатність урегульованості певних спірних відносин на законодавчому рівні відповідним Законом України. У випадку якщо законодавством України урегульовано правовий механізм застосування норми та проблем у трактуванні не виникає, то в такому випадку не доцільно застосувати практику ЄСПЛ, оскільки спірні відносини вже достатньою мірою, з певним рівнем зрозумілості та чіткості врегульовані національним законодавством та є таким, що відповідає принципу правової визначеності. В даному випадку Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» є достатньо чітким та відповідає принципу правової визначеності. Проблематика у застосуванні вищезазначеного Закону України на даний час відсутня, тому застосування практики ЄСПЛ наведеної позивачем є недоцільним.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що доводи позивача про наявність підстав для визнання протиправним та скасування спірного рішення в ході судового розгляду цієї справи знайшли своє підтвердження частково.

Похідною від вимоги про скасування протиправної вимоги є вимога про зобов`язання відповідача вилучити з інтегрованої картки платника (ІКП) єдиного внеску позивача суму неправомірно нарахованої пені в розмірі 34023,24 гривень.

Відповідно до п.1 Розділу І Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 року №5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2021 за № 321/35943, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

П.1 Розділу ІІ, з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу щодо вірного та об`єктивного відображення в інтегрованій картці фактичного стану розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган зобов`язаний вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Оскільки рішення визнається судом протиправним в частині визначення пені в розмірі 34023,24 гривень, то і відповідні записи в ІКП, зроблені на його підставі, є неправомірними та підлягають вилученню (коригуванню) з метою повного відновлення порушених прав позивача.

Верховний Суд у своїх постановах (наприклад, від 19 лютого 2019 року у справі № 825/999/17 та від 25 березня 2020 року у справі № 826/9288/18) зазначав, що відображення в ІКП відомостей про наявність заборгованості, з урахуванням встановлення протиправності її нарахування, створює негативні наслідки для платника, і контролюючий орган зобов`язаний вчинити дії щодо коригування таких даних. Ця вимога позивача також є обґрунтованою та підлягає задоволенню з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

В силу ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» (79040, м. Львів, вул. Патона, 1; ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, Львівська область, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство «Українська оборонна промисловість» (04119, м.Київ, вул. Дегтярівська, 6; ) про визнання протиправним і скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №14977/13-01-24-11 від 03.04.2025 прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у Львівській області в частині нарахованої пені в розмірі 34023,24 грн за період з 01.03.2020 по 30.07.2023.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби України у Львівській області внести зміни до інтегрованої картки платника єдиного соціального внеску шляхом виключення з неї суми нарахованої пені в розмірі 34023,24 грн за період з 01.03.2020 по 30.07.2023.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» (79040, м. Львів, вул. Патона, 1; ) 2830,68 грн судових витрат у вигляді судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна