Справа № 480/13194/23
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про зміну способу виконання судового рішення
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Осіпової О.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми заяву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.07.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено в повному обсязі.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 04.11.2023 року виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2648 грн., встановленому з 01.01.2023 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 04.11.2023 року у розмірі 54% грошової винагороди судді (відповідно до рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 року по справі №480/2984/22, приписів ст. 69, ч. 2 ст. 137, ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №1402-VІІ), розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01.01.2023 Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» №2710-ІХ в розмірі 2684 грн., та виплатити утворену заборгованість, з урахуванням раніше виплачених сум.
26.08.2024 Сумським окружним адміністративним судом по даній справі видано виконавчий лист.
В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаної заяви про зміну способу виконання рішення заявник зазначив, що рішення суду боржником виконане частково, а саме в частині зобов`язання виконання перерахунку, в іншій частині зобов`язання рішення суду не виконане і виконання цього рішення не може бути проведено без участі боржника. Поряд з цим, як вказав заявник, для повного та фактичного виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду, необхідно встановити або змінити спосіб виконання рішення суду.
Сторони та заявник по справі повідомлялися належним чином, але у судове засідання не з`ялилися.
Дослідивши матеріали справи та доводи поданої заяви, суд дійшов висновку про необхідність її задоволення, з огляду на таке.
Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання судового рішення 26.08.2024 р. судом видано виконавчий лист.
На час розгляду цієї заяви триває виконавче провадження, рішення суду у цій справі залишається не виконаним в частині виплати на користь позивача перерахованого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у сумі 1133064,18 грн.
Частиною 1 ст. 378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно з частиною 3 статті 378 КАС України, в редакції, що діє з 19 грудня 2024 року, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується, зокрема, загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відносини у сфері пенсійного забезпечення регулюються спеціальним Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відносини з пенсійного забезпечення суддів також регулюються нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також Закону України «Про державну службу», на підставі яких судді, який вийшов у відставку, виплачується за його вибором пенсія або щомісячне довічне грошове утримання, яке є альтернативою пенсії (постанова Верховного Суду від 19 березня 2025 року № 300/2457/19).
У Рішенні від 11.10.2005 №8-рп/2005 Конституційний Суд України охарактеризував щомісячне довічне грошове утримання як особливу форму соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання суддів, у тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді; щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага; особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування (абзаци п`ятий, шостий, сьомий пункту 7 мотивувальної частини).
Таким чином, з часу введення в дію абзацу другого частини 3 статті 378 КАС України, врегульовані саме процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень і вказаною нормою права визначено, що у випадку невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, що надало право на одержання пенсійних виплат (у нашому випадку- щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці), протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили, ця обставина є самостійною обов`язковою підставою для зміни способу і порядку виконання цього рішення на стягнення відповідних виплат.
Аналізуючи чинну з 19 грудня 2025 року норму статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, суд визнає, що в контексті спірних правовідносин, обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу виконання судового рішення, наявні підстави для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права, що носить зобов`язальний характер, також може бути замінений і передбачає з введенням в дію абзацу другого частини 3 статті 378 КАС України на стягнення коштів, що нараховані на виконання рішення суду поза межами судового розгляду позову ОСОБА_1 по суті вимог.
Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу виконання судового рішення - задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.О. Осіпова