Справа № 300/7480/25
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" грудня 2025 р. справа № 300/7480/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Посуд", від імені якого діє адвокат Шевченко Кирило Тарасович, до Івано-Франківської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід Посуд", від імені якого діє адвокат Шевченко Кирило Тарасович, звернулося в суд із позовною заявою до Івано-Франківської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 08.10.2025 №UA206050/2025/000038/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.10.2025 №UA206050/2025/000222.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
У відповіді на відзив позивач вказав, що відповідач необґрунтовано витребовував додаткові документи у ТОВ "Захід Посуд". Відповідач не зазначив дійсних причин коригування митної вартості, оскільки єдиним поясненням митниці є те, що у неї нібито виникли сумніви щодо ціни без зазначення жодної конкретної інформації; не навів належних обґрунтувань щодо неможливості застосування методів визначення митної вартості, про які йде мова в оскаржуваному рішенні. Підстави відмови від використання того чи іншого методу зазначені формально. Відповідач без жодного аналізу долучив до відзиву копії МД (джерел інформації), очевидно, легковажно розраховуючи, чи то на неуважність суду, чи то на неуважність позивача. Проте, сторона позивача проаналізувала джерела інформації, що використовувала митниця на предмет можливості стверджувати про подібність товарів із товарами ТОВ "Захід Посуд", а відтак, і про можливість порівнювати ціни на них. Важливим є те, що товар, який ввозився по вказаних МД неможна порівнювати із товаром №№ 1, 2, 3, 4, що ввозився ТОВ "Захід Посуд", оскільки різним є все (сам товар (номенклатура, характеристики тощо), продавець, покупець, його кількість, вага, вартість, торгівельна марка, виробник, умови поставки, метод розмитнення тощо). Всі числові складової митної вартості були підтверджені належними документами та поясненнями, а відтак, не існує жодних підстав вважати їх не підтвердженими (а.с.174-177).
Ухвалою Івано-Франківського окружного суду від 10.11.2025 витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Посуд" письмові пояснення, за наявності разом із письмовими доказами, що стосуються спірних правовідносин.
Суд, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, зазначає наступне.
Згідно з положеннями частини другої статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Як встановлено частиною першою статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
За приписами частини першої статті 51, частини першої статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з частинами першою, другою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід Посуд" на підставі контракту №8-25 від 01.05.2025 придбало у компанії Tiantai Bebete Rubber&Plastic Co.,LTD товар 1) килимки на підлогу текстильний тафтинговий готовий механічного виготовлення площею до 1м2; 2) килимки для підлоги готові придверні різної форми машинної роботи, що складаються з лицевої поверхні ворсової тканини з розрізаним ворсом, тканина та ворс виготовлені з синтетичних стрічкових ниток, ворсова тканина закріплена на підкладці чорного кольору на основі гуми; 3) килимки на підлогу побутові, килимок антислизький для ванної з вулканізованої непористої гуми; 4) покриття пластмасові для підлоги з полівінілхлориду пвх без основи, килимок придверний (а.с.50-52).
Декларантом визначена митна вартість товару за основним методом - ціною контракту у розмірі 1009567,89 грн., як складову митної вартості декларантом вказано також транспортні витрати в розмірі 181573,92 грн.
-пакувальний лист №ВВТ20250610 від 08.08.2025;
- рахунок-фактура (інвойс) №ВВТ20250610 від 08.08.2025;
- коносамент №BW25080211 від 13.08.2025;
-банківський платіжний документ №27 від 17.06.2025;
-банківський платіжний документ №38 від 19.08.2025;
-проформа інвойс №ВВТ20250610 від 10.06.2025;
-рахунок-фактура про надання транспортних послуг №37 від 03.10.2025;
-довідка про транспортні витрати № б/н від 03.10.2025;
-прейскурант (прайс-лист) продавця товару б/н від 08.08.2025;
-доповнення до ЗЕД (специфікація №1) від 21.05.2025;
-зовнішньоекономічний договір (контракт) №8-25 від 01.05.2025;
-договір про перевезення №100225-2 від 10.02.2025;
-заявка про перевезення до договору про перевезення №100225-2 від 10.02.25;
-інші некласифіковані документи (лист-повідомлення № 103/09) 30.09.2025;
Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідачем розпочато митну консультацію з декларантом та запропоновано надати необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару: якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити для ідентифікації товару; а у разі відсутності таких документів надати експертний висновок про вартість товару підготовлений спеціалізованою експертною організацією (а.с.60,135).
На письмову вимогу митного органу надати додаткові документи, декларантом повідомлено, що всі наявні документи подані, інших документів надати немає можливості (а.с.61,138).
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Як з`ясовано судом та вбачається з матеріалів справи, прийняття відповідачем оскаржуваного рішення мотивовано невідповідністю обраного декларантом методу визначення митної вартості. Так, у рішенні про коригування митної вартості № UA206050/2025/000038/2 митний орган вказав, що відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI розділ II (далі - МКУ) здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: експертний висновок про вартість підготовлений спеціалізованою експертною організацією, транспортні (перевізні) документи (на виконання п.2.1.1 Договору про транспортне експедирування від 10.02.2025 №100225-2). Документи не надано. Відповідь декларанта про неможливість надання запитуваних документів. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 54 МКУ, неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару №1 слугувала МД від 30.09.2025 №UA110050/2025/003406, за якою здійснено митне оформлення товару «Килими та інші текстильні покриття для підлоги, готові, із синтетичних або штучних текстильних матеріалів». Визначена митна вартість - на рівні 3,5105 дол. США/кг. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару №2 слугувала МД від 20.06.2025 №UA205030/2025/008291, за якою здійснено митне оформлення товару «Килими з інших синтетичних текстильних матеріалів. Килим приверний». Визначена митна вартість - на рівні 3,5205 Дол. США/кг. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару №3 слугувала МД від 01.09.2025 №UA408020/2025/032425, за якою здійснено митне оформлення товару «Килимки для підлоги що складаються з основи (спіненої та термопластичної резини) для зміцнення та з поліестерових, поліуретанових або інших синтетичних текстильних матеріалів, в асортименті». Визначена митна вартість - на рівні 3,1400 Дол. США/кг. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару №4 слугувала МД від 22.09.2025 №UA100190/2025/570540, за якою здійснено митне оформлення товару «Килимки з ПВХ.Килимок придверн.прямок.з візер». Визначена митна вартість на рівні 1,9309 дол. США/кг. Коригування на обсяг партії, умов поставки, комерційних умов не здійснювалося.
Цього ж дня, відповідач прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів некомерційного призначення №UA206050/2025/000222 (а.с.62-63).
Позивач вважаючи рішення Івано-Франківської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів та карту відмови протиправними, звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.
Спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої його митної вартості.
Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
З наведеного вбачається, що митний орган, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.
При цьому, в розумінні наведених статей Митного кодексу України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як зазначено судом вище, відповідач під час митної консультації виставив вимогу щодо надання декларантом інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару. З цього приводу суд зазначає наступне.
Пункт 4 частини 2 статті 53 Митного кодексу України зобов`язує декларанта надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено.
Водночас, положення статті 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару. Окрім цього, як уже зазначено, оплата здійснювалася у безготівковій формі, на підтвердження чого декларантом надано платіжні документи щодо оплати товару (а.с.38-39).
Відповідачем не надано жодного доказу, який би спростував зміст таких платіжних інструкцій та інших відомостей про отримання від компетентних органів країни продавця інформації про не відчуження позивачу товару чи несплати зазначеної суми коштів за вказаний товар.
Що стосується посилання відповідача у відзиві на позовну заяву про ненадання позивачем належних документів на підтвердження транспортування товару, суд зазначає, що під час митного оформлення відповідачем не запитувалися дані документи, їх відсутність (чи невідповідність уже наданих) не була підставою для прийняття спірних у цій справі рішень про коригування митної вартості та картки відмови.
Разом з тим, суд зазначає, що згідно з ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), зокрема: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Як вбачається з матеріалів справи, транспортно-експедиційні послуги позивачу надало ТОВ "Глобал Сеплай Чейн".
На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, позивачем надано письмові пояснення та пакет документів на підтвердження витрат на транспортування товару.
Згідно з п. 2.1.1 договору № 100225-2 від 10.02.2025 експедитор має право укладати договори та угоди з перевізниками, портами, складами, судноплавними компаніями/їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями, які є резидентами або нерезидентами України, для виконання своїх обов`язків за цим договором (а.с.93-99).
Як зазначив позивач та підтвердив належними доказами, ТОВ "Глобал Сеплай Чейн" залучило компанію ТОВ "Украмарин" на підставі договору транспортного експедирування №UM-100125-1 від 10.01.2025 для організації перевезення вантажу в контейнері CAIU2910418 по маршруту Ningbo, China - Gdansk, Poland - м. Івано-Франківськ, Україна (а.с.225-227).
Враховуючи умови договору №UM-100125-1 від 10.01.2025, експедитор №2 зобов`язується за плату і за рахунок клієнта (ТОВ "Глобал Сеплай Чейн") надати або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням експедирування та/або перевезень експортно-імпортних та транзитних вантажів Клієнта, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу.
Між ТОВ "Глобал Сеплай Чейн" та ТОВ "Украмарин" підписана заявка на надання транспортно-експедиторських послуг № 2207 від 22.07.2025, згідно умов якої експедитор зобов`язується організувати мультимодальне перевезення вантажу у контейнері CAIU2910418 за маршрутом Ningbo, China Gdansk, Poland - м. Івано-Франківськ, Україна. Послуги експедитора № 2 по заявці включають: фрахт, внутрішньопортове експедирування в порту Gdansk, Poland, оформлення транзитної декларації (Т1), транспортно-експедиторські послуги, перевезення автомобільним транспортом за маршрутом Gdansk, Poland - м.Івано-Франківськ, Україна (а.с.230).
Автомобільним перевезенням контейнера CAIU2910418 за маршрутом порт Gdansk (Польща) - м. Івано-Франківськ (Україна) займалася залучена компанія ТОВ "Украмарин", яка в свою чергу залучала перевізника ТОВ "Нексус логістичні послуги" на підставі договору перевезення вантажів №УМ-Н/150825 від 15.08.2025 та заявки № 2387 від 26.08.2025 (а.с.219-221, 229).
Фактичним автомобільним перевізником контейнеру CAIU2910418 виступила компанія ТОВ "ГалЄвроТранс" на підставі договору перевезення вантажів № 1108/25 від 11.08.2025 та заявки №2608/25 від 26.08.2025, укладених між ТОВ "Нексус логістичні послуги" та ТОВ "ГалЄвроТранс" (а.с.213-218, 228).
Відповідно до трекінга контейнера CAIU2910418 на офіційному сайті морського перевізника MSC Mediterranean Shipping Company S.A., контейнер був вивезений з порту Gdansk (Польща) 03.10.2025 (а.с.231).
Згідно з довідкою ТОВ "Глобал Сеплай Чейн" від 03.10.2025, транспортно-експедиційні витрати з перевезення вантажу в контейнері CUIU2910418 автомобілем BC7086PC/BC3391XG, що слідував маршрутом: Ningbo, China-Gdansk, Poland-border crossing Rava Ruska-Hrebenne (Ukraine) складали:
Загальна сума транспортно-експедиційних витрат 181573,92 грн. без ПДВ. Страхування не проводилося.
З метою підтвердження господарської операції між ТОВ "Глобал Сеплай Чейн" та ТОВ "Захід-Посуд" підписаний акт надання послуг № 36 від 08.10.2025 (а.с.209).
Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.
Як вбачається з наданих позивачем доказів, за умовами договору від 10.02.2025 №100225-2 експедитор взяв на себе зобов`язання перед клієнтом по організації перевезення, для цього він міг укладати договори з перевізниками, портами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.
При цьому, взаємодія клієнта із залученими експедитором третіми особами погодженими сторонами умовами договору не передбачена.
Вказані документи на думку суду є належними доказами для підтвердження витрат на транспортування, закріплюють підсумкові перемовин щодо поставки партії товару та відображають дані щодо такої поставки повною мірою.
Таким чином, посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на розбіжність у вказаних документах не знайшли свого підтвердження.
Щодо відсутності висновку про вартість товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, суд зазначає, що висновок з оцінки є лише додатковим документом, який надається декларантом на письмову вимогу митного органу і не належить до переліку документів, передбачених ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.
Відповідач не вказав, яким чином висновок експерта про оцінку надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний договір та рахунок-фактура (інвойс).
З приводу застосованого в оскаржуваному рішенні від 08.10.2025 № UA206050/2025/000038/2 резервного методу для визначення митної вартості товару, слід зазначити наступне.
Згідно з Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, у разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Судом встановлено, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару №1 слугувала МД від 30.09.2025 №UA110050/2025/003406, за якою здійснено митне оформлення товару «Килими та інші текстильні покриття для підлоги, готові, із синтетичних або штучних текстильних матеріалів». Визначена митна вартість - на рівні 3,5105 дол. США/кг. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару №2 слугувала МД від 20.06.2025 №UA205030/2025/008291, за якою здійснено митне оформлення товару «Килими з інших синтетичних текстильних матеріалів. Килим приверний». Визначена митна вартість - на рівні 3,5205 Дол. США/кг. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару №3 слугувала МД від 01.09.2025 №UA408020/2025/032425, за якою здійснено митне оформлення товару «Килимки для підлоги що складаються з основи (спіненої та термопластичної резини) для зміцнення та з поліестерових, поліуретанових або інших синтетичних текстильних матеріалів, в асортименті». Визначена митна вартість - на рівні 3,1400 Дол. США/кг. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару №4 слугувала МД від 22.09.2025 №UA100190/2025/570540, за якою здійснено митне оформлення товару «Килимки з ПВХ.Килимок придверн.прямок.з візер». Визначена митна вартість на рівні 1,9309 дол. США/кг. Коригування та обсяг партії, умов поставки, комерційних не здійснювалось (а.с.65).
Суд зауважує, що вказані декларації не можуть вважатися об`єктивним джерелом інформації в цілях коригування митної вартості товару, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. До того ж, вищезазначені декларації не розкривають умов поставки товару, що безпосередньо впливає на його митну вартість під час митного оформлення.
Разом з тим, суд вважає слушним зауваження позивача, що товар ТОВ "Захід Посуд" був розмитнений як ваговий, а не відповідно до номенклатурних цін, що були зазначені в інвойсі на поставку товару. А також те, що до порівняння митним органом обрано товар відмінний від ввезеного позивачем, зокрема за номенклатурою, характеристикою, продавцем, вагою, вартістю, торгівельною маркою, виробником, умовами поставки, тощо).
Тобто, взяті до порівняння митні декларації не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з товарами, що ввозилися позивачем. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Проте, у спірних правовідносинах, як з`ясовано судом, митним органом такого порівняння зроблено не було. До суду документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було.
Наявність в базі даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору.
Як наслідок, лише подібність ввезених позивачем товарів з тими, що порівнювала митниця беззаперечно та достеменно не свідчить про те, що задекларований позивачем рівень митної вартості товарів нижче, ніж рівень митної вартості на ідентичні, подібні (аналогічні) товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями раніше.
Слід зазначити, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс). Позивачем під час митного оформлення наданий договір, на підставі якого придбано товар, інвойс та товаро-супровідні документи, що підтверджують його транспортування.
Надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже в сукупності є тими відомостями, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Суд вважає, що коригування митної вартості є способом мінімізації шкоди державі від невірного декларування товарів, що ввозяться на територію України, однак таке корегування, як і будь-яке інше рішення суб`єкта владних повноважень, має відповідати критеріям законності, які наведені у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, чого відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень не дотримано.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), і єдиною підставою його незастосування є те, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно, та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Обсяг та зміст документів, наданих декларантом свідчить про нічим необмежену можливість митного органу ідентифікувати платіж з товаром, пред`явленим до митного оформлення. Отже сума, яка зазначена в інвойсі, подана декларантом, була підтверджена.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, разом з тим використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно, їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин придбання товару, або що видані позивачу документи є фіктивними чи недійсними.
За таких обставин, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для визнання протиправним та скасування спірного рішення Івано-Франківської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів.
Зважаючи на протиправність прийнятного рішення про коригування митної вартості товарів, наявні підстави для скасування і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, як рішення похідного характеру.
Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Посуд" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Посуд" підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4844,80 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Івано-Франківської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 08.10.2025 №UA206050/2025/000038/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.10.2025 №UA206050/2025/000222.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.