Справа № 600/3767/24-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/3767/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-2004" до Державної служби України з безпеки на транспорті відділ державного нагляду та контролю у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправним та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області № 136543 від 30.07.2024 р. про застосування до ТОВ "Чернівці-2004" адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що не погоджується з оскаржуваною постановою, оскільки для здійснення регулярних пасажирських перевезень протяжністю до 50 км не передбачено необхідність наявності індивідуальної контрольної книжки водія, а тому висновки про порушення законодавства про автомобільний транспорт є безпідставними. Таким чином, позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та просить її скасувати.

Відповідач вказав про необґрунтованість позовних вимог та зазначив, що під час проведення перевірки зафіксовано відсутність індивідуальної контрольної книжки водія або графіка змінності водіїв, що не відповідає вимогам. 6.3 Положення 340. Відповідач вважає, що оскільки на момент проведення перевірки позивачем не надано необхідні документи, визначені ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскаржувана постанова прийнята у відповідності до норм чинного законодавства. Таким чином, відповідач зазначає, що позов є безпідставний, у зв`язку із чим просить суд відмовити у його задоволенні.

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

На підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №003526 від 07.06.2024 р. Відділом державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті проведено перевірку транспортного засобу позивача марки «Богдан» реєстраційний номер НОМЕР_1 . За результатами перевірки 14.06.2024 р. складено акт №АР055857, в якому зафіксовано порушення ст. 39 Закону № 2344-III і наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010 р., а саме: під час регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №20, на момент проведення перевірки перевізник не забезпечив водія ОСОБА_1 необхідних документів, а саме: індивідуальної контрольною книжкою водія або копією графіка змінності водіїв. (а.с. 28).

30.07.2024 р. відповідачем прийнято постанову №136543 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-2004" адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн за порушення вимог ст. 34, 39 Закону України Про автомобільний транспорт. (а.с. 4).

Матеріли справи містять копію паспорту №52 автобусного маршруту регулярних перевезень міського сполучення (№20 «завод «Гравітон»-Центральне кладовище (вул. Героїв Майдану, 159-А)), в якому міститься інформація про прямий напрямок маршруту 10,6 км, зворотній напрямок 11,1 км. (а.с. 29-31).

Крім того, до матеріалів справи додано копію індивідуальної контрольної книжки водія ОСОБА_1 на червень 2024 р. та копію графіку змінності водіїв колісних транспортних засобів на червень 2024 р. (а.с. 12-13).

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу, що відповідно до п.1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

За пунктом 4 цього Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

У статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно зі статтею 6 указаного Закону державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567) визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктом 4 Порядку №1567 визначено, що рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Відповідно до пунктів 14, 15 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Положеннями статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

На підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 1.5 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 № 340 (далі - Положення №340) відпочинок - безперервний період часу, який водій може використовувати на свій розсуд. Графік змінності - документ, який визначає початок та кінець робочої зміни на кожний день календарного місяця, а також вихідні дні.

Відповідно до п. 6.1 Положення №340 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Пунктом 6.3 Положення №340 передбачено, що водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Отже, проаналізувавши вищевикладені положення нормативно-правових актів, судом з`ясовано, що автобуси, які здійснюють пасажирські перевезення на міжміських автобусних маршрутах протяжністю саме понад 50 км повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами, а водій, який керує таким ТЗ, у разі відсутності тахографа повинен вести індивідуальну контрольну книжку водія або мати копію графіка змінності водіїв.

Як встановлено судом, у спірних правовідносинах транспортний засіб позивача здійснював регулярні пасажирські перевезення за маршрутом №20 «завод «Гравітон» - «Центральне кладовище (вул. Героїв Майдану, 159-А)», протяжність прямого напрямку маршруту складає - 10,6 км, а зворотній напрямок 11,1 км. Таким чином, пункти 6.1, 6.3 Положення № 340 не поширюють свою дію на позивача, оскільки автобуси ним використовуються виключно на міських маршрутах протяжністю до 50 км, а відтак вони не зобов`язані бути облаштовані тахографами, а водії, які керують такими автобусами, не повинні вести індивідуальні контрольні книжки водія.

При цьому, відповідно до пункту 6.4 Положення № 340 графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігають у перевізника.

Аналогічна правова позиція застосована Верховним Судом у постанові від 04 липня 2019 по справі №823/328/17.

Крім того, у справі №823/328/17 Верховний Суд також акцентував, що згідно з пунктом 6.2 Положення №340 облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.

Відповідно до пункту 6.4 Положення №340 графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігають у перевізника.

Отже, в Положенні №340 законодавець певною мірою розмежував ведення обліку робочого часу і часу відпочинку водіїв за такими критеріями, як протяжність маршруту та вага автомобіля, тому саме в пунктах 6.1, 6.3 цього Положення виокремив автобуси, що здійснюють пасажирські перевезення на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, і вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тонн.

Також слід зазначити, що наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 06.12.2024 №1432 «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства транспорту та зв`язку України» у пункт 6.3 Положення №340 внесені зміни, які набрали чинності 27.01.2025, згідно яких водій, що керує ТЗ, на автобусних маршрутах протяжністю до 50 км включно, веде індивідуальну контрольну книжку водія або повинен мати копію графіка змінності водіїв, або використовувати діючий та повірений тахограф.

Тобто, до 27.01.2025 водії автобусів на автобусних маршрутах протяжністю до 50 км не повинні були вести індивідуальну контрольну книжку водія або мати копію графіка змінності водіїв, або використовувати діючий та повірений тахограф.

Саме у зв`язку з цим, наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 06.12.2024 №1432 і внесені відповідні зміни.

Отже, суд не приймає доводи відповідача, що позивачем, у порушення вимог Положення №340 не забезпечено водія оформленою індивідуальною книжкою водія або графіком змінності водія.

Крім того, судом встановлено, що для судового розгляду справи було надано копію індивідуальної контрольної книжки водія ОСОБА_1 на червень 2024 р. та копію графіку змінності водіїв колісних транспортних засобів на червень 2024 р., які на момент проведення перевірки зберігались у перевізника. Зазначені обставини дають підстави вважати, що у діях позивача відсутні порушення ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому винесена відповідачем постанова про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу прийнята протиправно.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем не обґрунтовано та не надано доказів на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваної постанови, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про необхідність її скасування.

У зв`язку із зазначеним, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із вказаним, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області № 136543 від 30.07.2024 р. про застосування до ТОВ "Чернівці-2004" адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 гривень.

3. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 3028 гривень.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівці-2004" (вул. Лесина, 1, м. Чернівці, 58023, );

відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті - відділ державного нагляду та контролю у Чернівецькій області (вул. Руська, 248У, м. Чернівці, Чернівецький р-н, Чернівецька обл., 58023, код ЄДРПОУ - 39816845).

Суддя Т.М. Брезіна