Справа № 200/7783/25
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 року Справа№200/7783/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом адвоката Гавриленко Юлії Юріївни в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

08 жовтня 2025 року адвокат Гавриленко Юлія Юріївна в інтересах ОСОБА_1 , позивача, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії) збільшеної до 100000,00 грн. (з урахуванням виплачених сум) в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022, за період з 07.03.2022 по 31.03.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 04.06.2022 по 24.06.2022, з 27.06.2022 по 22.09.2022, з 24.09.2022 по 04.11.2022;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії), збільшеної до 100000,00 грн. (з урахуванням виплачених сум) в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022, за період з 07.03.2022 по 31.03.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 04.06.2022 по 24.06.2022, з 27.06.2022 по 22.09.2022, з 24.09.2022 по 04.11.2022.

За змістом викладеного представник позивача вважає, що позивач мав право на отримання додаткової винагороди за періоди: з 07 березня 2022 року по 31 березня 2022 року (період безпосередньої участі в бойових діях), з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року (період стаціонарного лікування, період перебування у відпустці за станом здоров`я), з 04 червня 2022 року по 09 червня 2022 року (період безпосередньої участі в бойових діях), з 09 червня 2022 року по 24 червня 2022 року (період стаціонарного лікування), з 27 червня 2022 року по 28 липня 2022 року (період безпосередньої участі в бойових діях), з 28 липня 2022 року по 22 серпня 2022 року (період стаціонарного лікування), з 22 серпня 2022 року по 22 вересня 2022 року (період безпосередньої участі в бойових діях), з 24 вересня 2022 року по 20 жовтня 2022 року (період безпосередньої участі в бойових діях), з 21 жовтня 2022 року по 02 листопада 2022 року (період стаціонарного лікування), з 03 листопада 2022 року по 04 листопада 2022 року (період безпосередньої участі в бойових діях), проте, відповідачем така допомога за зазначені періоди безпідставно не виплачена.

Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позову. У наданому до суду відзиві на позов відповідач зазначив, що у відповідь на заяву позивача від 14 липня 2025 року відповідачем прийнято рішення про доплату додаткової винагороди збільшеної до 100000,00 грн., з урахуванням вже виплаченої додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн., за періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні. Такі виплати будуть проведені відповідачем у листопаді 2025 року. Щодо виплати додаткової грошової винагороди за період перебування у відпустці, відповідач вважає, що вимогою щодо виплати грошової винагороди збільшеної до 100000,00 грн. у період перебування у відпустці для лікування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та наявність висновку про ступінь важкості поранення (травми, контузії, каліцтва), проте, у довідках військово-лікарської комісії відносно позивача відсутні висновки про ступінь важкості поранення та не вказано про поранення пов`язане із захистом Батьківщини. Також, відповідач зауважує, що у всі періоди з моменту отримання поранення (20 квітня 2022 року) позивач не приймав участі у заходах, згідно яких передбачена додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн. Крім того, ані в журналі бойових дій Військової частини НОМЕР_1 , ані в рапорті командира підрозділу у якому проходив військову службу позивач, не відображено фактів виконання бойового (спеціального) завдання позивачем, тому відповідач вважає, що у позивача відсутні правові підстави для отримання додаткової грошової винагороди збільшеної до 100000,00 грн.

Відповідач у відповіді на відзив на позовну заяву заперечував проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Вирішено ряд процесуальних питань.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року відмолено в задоволенні клопотання представника позивача про застосування до Військової частини НОМЕР_1 заходів процесуально примусу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року повторно витребувано визначені судом докази по справі.

Ухвалами Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року витребувано визначені судом докази по справі.

Ухвалами Донецького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року повторно витребувано у відповідача визначені судом докази по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року витребувано у позивача визначені судом докази по справі.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), у розумінні пункту 7 частини першої статті 4 КАС України є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах згідно зі статтею 43 КАС України має адміністративну процесуальну дієздатність.

Позивач має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Позивач є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_5 , що видано 24 червня 2015 року. Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 03 березня 2022 року по 04 листопада 2022 року, що підтверджується матеріалами справи та не оскаржується відповідачем.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 березня 2022 року №52 солдата ОСОБА_1 з 03 березня 2022 року прийнято на військову службу за мобілізацією та зараховано на всі види забезпечення до списків особового складу частини.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20 квітня 2022 року №103 солдата ОСОБА_1 вважати такими, що перебуває у Військовому мобільному шпиталі в/ч НОМЕР_6 АДРЕСА_1 з 20 квітня 2022 року. Продовжено нарахування грошової виплати за безпосередню участь у бойовому зіткненні, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168. Підстава: посвідчення про відрядження від 07 березня 2022 року №482, довідка доповідь командира військової частини НОМЕР_1 (вх.№740/33/816 від 20 квітня 2022 року).

З 19 квітня 2022 року по 02 травня 2022 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Комунального некомерційного підприємстві «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради з діагнозом: мінно-вибухова травма, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №4984 від 02 травня 2022 року.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_7 від 02 травня 2022 року вих.№658 проведено медичний огляд матроса за мобілізацією ОСОБА_1 02 травня 2022 року. Діагноз: мінно-вибухова травма (20 квітня 2022 року): закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом альвеолярного відростку нижньої щелепи в ділянці 32-41 зубів, вогнепальне осколкове порання нижньої губи з дефектом м`яких тканин. Стан після операції (21 квітня 2022 року): ПХО рани, з тимчасовим порушенням функцій. Порання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Довідки про обставини поранення не надавав. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04 травня 2022 року №117 солдата ОСОБА_1 вважати такими, що прибув із Військового мобільного шпиталю (в/ч НОМЕР_7 ) АДРЕСА_2 з 04 травня 2022 року до пункту постійної дислокації ( АДРЕСА_3 ) та приступив до виконання своїх посадових обов`язків. Вибув у додаткову відпустку за станом здоров`я терміном на 30 діб, з 05 травня 2022 року по 03 червня 2022 року. Термін повернення з відпустки 04 червня 2022 року (до 08:30).

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04 червня 2022 року №148 солдата ОСОБА_1 вважати такими, що 04 червня 2022 року прибув до пункту постійної дислокації ( АДРЕСА_3 ) та приступив до виконання своїх посадових обов`язків з додаткової відпустки за станом здоров`я.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09 червня 2022 року №153 солдата ОСОБА_1 вважати такими, що вибув у НОМЕР_8 Військовий мобільний шпиталь (в/ч НОМЕР_6 ) АДРЕСА_1 з 09 червня 2022 року.

З 09 червня 2022 року по 13 червня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня №4» Дніпровської міської ради, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №12567 від 13 червня 2022 року.

З 14 червня 2022 року по 24 червня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №9529 від 24 червня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27 червня 2022 року №171 солдата ОСОБА_1 вважати такими, що з 27 червня 2022 року посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 13 липня 2022 року вих.№740/33/1981 про обставини травми (порання, контузії, каліцтва) матрос ОСОБА_1 20 квітня 2022 року одержав поранення під час танкового обстрілу: мінно-вибухова травма. Рвана рана нижньої губи. Перелом нижньої шелепи з відсутністю передніх різців (4.1, 4.2, 3.1, 3.2). Після травматична рубцева деформація нижньої АДРЕСА_4 вторинна адентія верхньої та нижньої щелепи. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини АДРЕСА_5 . Підстава: наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 20 квітня 2022 року №103.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 липня 2022 року №202 солдата ОСОБА_1 вважати такими, що вибув у Військовий мобільний госпіталь (в/ч НОМЕР_9 ) АДРЕСА_6 з 28 липня 2022 року.

З 28 липня 2022 року по 12 серпня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі східного регіону в/ч НОМЕР_9 , що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №566 від 12 серпня 2022 року.

З 12 серпня 2022 року по 22 серпня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному підприємстві «Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр «Солоний лиман» Дніпропетровської обласної ради», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №2106 від 22 серпня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22 серпня 2022 року №228 солдата ОСОБА_1 вважати такими, що прибув із СРЦ «Солоний Лиман» с. Новотроїцьке з 22 серпня 2022 року до пункту постійної дислокації ( АДРЕСА_3 ) та приступив до виконання своїх посадових обов`язків.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22 вересня 2022 року №260 солдата ОСОБА_1 вважати такими, що вибув у Військовий мобільний госпіталь (в/ч НОМЕР_9 ) АДРЕСА_6 з 22 вересня 2022 року.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_9 від 23 вересня 2022 року вих.№4628 проведено медичний огляд матроса ОСОБА_1 23 вересня 2022 року. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): наслідки мінно-вибухової травми (20 квітня 2022 року): закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку у вигляді незначного цефалгічного синдрому без порушення функцій. Наслідки ВОП м`яких тканин нижньої губи, стан після ПХО рани (20 квітня 2022 року), рубцева деформація нижньої АДРЕСА_7 вогнепальний перелом альвеолярного паростка нижньої щелепи з дефектом кісткової тканини в ментальному відділі, стан після ПХО рани (20 квітня 2022 року). Повний травматичний вивих 22, 32, 31, 41, 42, 43, 45 зубів. Часткова вторинна адентія щелеп з втратою жувальної ефективності на 50% за ОСОБА_2 , з помірним порушенням функцій мовлення. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми від 13 липня 2022 року вих.№740/33/1981 видана командиром Військової частини НОМЕР_1 . На підставі статті 75В графи ІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби у морській піхоті, приданий до військової служби.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24 вересня 2022 року №262 солдата ОСОБА_1 вважати такими, що прибув із Військового мобільного шпиталю (в/ч НОМЕР_9 ) АДРЕСА_6 з 24 вересня 2022 року до пункту постійної дислокації ( АДРЕСА_3 ) та приступив до виконання своїх посадових обов`язків.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20 жовтня 2022 року №292 солдата ОСОБА_1 вважати такими, що вибув у Військовий мобільний госпіталь (в/ч НОМЕР_9 ) АДРЕСА_6 з 20 жовтня 2022 року.

Відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по стройовій частині) від 21 жовтня 2022 року №93 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що 24 вересня 2022 року прибув до складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який залучається та бере безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань.

З 21 жовтня 2022 року по 02 листопада 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі східного регіону в/ч НОМЕР_9 , що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №11327/221 від 02 листопада 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 листопада 2022 року №307 солдата ОСОБА_1 вважати такими, що прибув із Військового мобільного шпиталю (в/ч НОМЕР_9 ) АДРЕСА_6 з 03 листопада 2022 року до тимчасового пункту постійної дислокації та приступив до виконання своїх посадових обов`язків.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04 листопада 2022 року №308 солдата ОСОБА_1 увільнено від займаної посади та призначено на відповідну посаду НОМЕР_10 батальйону резерву, справи та посаду здав і вибув до нового місця служби. З 04 листопада 2022 року виключено зі списків особового складу частини. В наказі також зазначено виплатити додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за жовтень 2022 року в розмірі 30000,00 грн., та за 04 доби в розмірі 30000,00 грн.

11 липня 2025 року командир Військової частини НОМЕР_1 листом вих.№740/33/5494 надав відповідь на адвокатський запит представника позивача №3 від 06 липня 2025 року в інтересах позивача, до якого серед іншого долучено копію картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 за 2022 рік.

14 липня 2025 року представник позивача в інтересах останнього звернулась до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату додаткової винагороди, в якому серед іншого просила:

1. Видати наказ про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії) за період з 07 березня 2022 року по 20 квітня 2022 року, з 20 квітня 2022 року по 02 травня 2022 року, з 02 травня 2022 року по 01 червня 2022 року, з 04 червня 2022 року по 09 червня 2022 року, з 09 червня 2022 року по 24 червня 2022 року, з 27 червня 2022 року по 28 липня 2022 року, з 28 липня 2022 року по 22 серпня 2022 року, з 22 серпня 2022 року по 22 вересня 2022 року, з 24 вересня 2022 року по 20 жовтня 2022 року, з 21 жовтня 2022 року по 02 листопада 2022 року, з 03 листопада 2022 року по 04 листопада 2022 року.

2. Нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії) за період з 07 березня 2022 року по 20 квітня 2022 року, з 20 квітня 2022 року по 02 травня 2022 року, з 02 травня 2022 року по 01 червня 2022 року, з 04 червня 2022 року по 09 червня 2022 року, з 09 червня 2022 року по 24 червня 2022 року, з 27 червня 2022 року по 28 липня 2022 року, з 28 липня 2022 року по 22 серпня 2022 року, з 22 серпня 2022 року по 22 вересня 2022 року, з 24 вересня 2022 року по 20 жовтня 2022 року, з 21 жовтня 2022 року по 02 листопада 2022 року, з 03 листопада 2022 року по 04 листопада 2022 року.

04 серпня 2025 року представник позивача в інтересах останнього звернулась до Військової частини НОМЕР_1 із адвокатським запитом №23, в якому серед іншого просила надати:

- Витяги із наказів командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по стройовій частині) від 04 червня 2022 року №120, від 08 червня 2022 року №122, від 10 червня 2022 року №124.

- Витяги із наказів командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по стройовій частині) від 16 липня 2022 року №31, від 08 серпня 2022 року №45, від 12 серпня 2022 року №67, від 21 жовтня 2022 року №93, від 24 листопада 2022 року №111.

02 вересня 2025 року командир Військової частини НОМЕР_1 листом вих.№740/33/7003 надав відповідь на адвокатський запит представника позивача від 21 серпня 2025 року в інтересах позивача стосовно надання документів, в якій серед іншого зазначив, що для отримання запитуваних документів необхідно звернутись до відповідних органів військового управління.

12 вересня 2025 року представник позивача в інтересах останнього звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_4 із адвокатським запитом №38-1, в якому серед іншого просила надати:

- Витяги із наказів командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по стройовій частині) від 04 червня 2022 року №120, від 08 червня 2022 року №122, від 10 червня 2022 року №124.

- Витяги із наказів командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по стройовій частині) від 16 липня 2022 року №31, від 08 серпня 2022 року №45, від 12 серпня 2022 року №67, від 21 жовтня 2022 року №93, від 24 листопада 2022 року №111.

15 вересня 2025 року командир Військової частини НОМЕР_1 листом вих.№740/33/7533 надав відповідь на заяву позивача від 14 липня 2025 року стосовно доплати заявнику коштів додаткової винагороди за 2022 рік, в якій зазначив наступне.

«За результатами опрацювання заяви та доданих до неї документів повідомляємо, що посадовими особами військової частини НОМЕР_1 було прийнято позитивне рішення: стосовно виплати заявнику належних коштів додаткової винагороди за стаціонарне лікування після отриманого поранення із розрахунку 100 тис. грн. в місяць пропорційно часу перебування на такому лікуванні (з урахуванням вже виплачених коштів додаткової винагороди із розрахунку 30 тис. грн. на місяць) за наступні періоди:

1) 01 травня 2022 року 02 травня 2022 року;

2) 14 червня 2022 року 24 червня 2022 року;

3) 28 липня 2022 року 12 серпня 2022 року;

4) 12 серпня 2022 року 22 серпня 2022 року;

5) 21 жовтня 2022 року 02 листопада 2022 року.

Підкреслюємо, що станом на дату цієї відповіді військова частина НОМЕР_1 не вбачає підстав для виплати заявнику додаткової винагороди у розмірі 100 тис. грн. на місяць за інші зазначені заявником періоди стаціонарного лікування чи участі (за словами заявника) у заходах, необхідних для оборони України.».

Згідно з карткою особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 за 2022 рік щомісячна додаткова грошова винагорода позивачу нараховувалась та виплачувалась у квітні (за березень) 2022 року у розмірі 62258,07 грн., у травні (за квітень) 2022 року 100000,00 грн., за період червень-листопад (за травень-жовтень) 2022 року 30000,00 грн. на місяць, у грудні (за листопад) 2022 року 4000,00 грн.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №802 від 04 листопада 2025 року внесено зміни до наказів командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05 червня 2022 року №544, від 03 липня 2022 року №647, від 09 серпня 2022 року №889, від 01 вересня 2022 року №1183, від 03 листопада 2022 року №1812, від 05 грудня 2022 року №2189 на підставі відповіді на заяву ОСОБА_1 (740/33/7533 від 15 вересня 2025 року) та виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. 00 коп. військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва) та які відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України увільнені від займаної посади і зараховані у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із довгостроковим лікуванням за періоди з 01 травня 2022 року по 02 травня 2022 року, з 14 червня 2022 року по 24 червня 2022 року, з 28 липня 2022 року по 31 липня 2022 року, з 01 серпня 2022 року по 22 серпня 2022 року, з 21 жовтня 2022 року по 30 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 02 листопада 2022 року.

Згідно з відомістю розподілу виплат до Військової частини НОМЕР_1 від 19 листопада 2025 року та скріншота із банківського застосунку 19 листопада 2025 року ОСОБА_1 виплачено грошове забезпечення у сумі 116367,68 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою-другою статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, посилаючись на своє ж Рішення від 06 липня 1999 року №8-рп/99, зауважив, що «служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Частина п`ята статті 17 Конституції України покладає на державу обов`язки щодо соціального захисту не тільки таких громадян, а й членів їхніх сімей. Конституційний Суд України вважає, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо».

Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон №2011-XII).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою-четвертою статті 9 Закону №2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види відповідного грошового забезпечення підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно із пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Постанова №704) грошове забезпечення військовослужбовців, складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Постанови №704 передбачено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється у порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок №260), врегульовані правила та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам та визначена структура (складові) грошового забезпечення, яка є аналогічною структурі грошового забезпечення, визначеної у частині другій статті 9 Закону №2011-ХІІ та у пункті 2 Постанови №704.

Відповідно до пункту 17 Розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Відтак, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено станом й на теперішній час.

Пунктом 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_5 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції чинній на дату прийняття та на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Постанова №168), установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Разом із цим, постановами Кабінету Міністрів України №217 від 07 березня 2022 року та №350 від 22 березня 2022 року, які застосовується з 24 лютого 2022 року, до постанови №168 від 28 лютого 2022 року внесено відповідні зміни та доповнення.

01 квітня 2022 року до Постанови №168 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 (далі Постанова №168), в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2022 року №400, Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Водночас, суд зазначає, що Постановою №168 не визначено перелік документів, які мають підтверджувати участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000,00 грн. виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000,00 грн.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Суд зауважує, що відповідачем жодним чином не заперечується факт того, що позивач з 03 березня 2022 року проходив військову службу, та під час її проходження 20 квітня 2022 року отримав поранення, яке пов`язане з виконанням його службових обов`язків під час несення військової служби, по захисту Батьківщини та територіальної цілісності України і не порушенні державного суверенітету та території Донецької та Луганської області, та у періоди з 20 квітня 2022 року по 02 травня 2022 року він перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах, 03 травня 2022 року переміщався з лікарняного закладу охорони здоров`я, 04 травня 2022 року перебував у пункті постійної дислокації частини, з 05 травня 2022 року по 03 червня 2022 року у додатковій відпустці за станом здоров`я, з 04 червня 2022 року по 08 червня 2022 року виконував службові обов`язки за посадою, з 09 червня 2022 року по 13 червня 2022 року та з 14 червня 2022 року по 24 червня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні, з 25 червня 2022 року по 26 червня 2022 року переміщався з лікарняного закладу охорони здоров`я, 27 червня 2022 року по 27 липня 2022 року виконував службові обов`язки за посадою, з 28 липня 2022 року по 12 серпня 2022 року та з 12 серпня 2022 року по 22 серпня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні, з 22 серпня 2022 року по 21 вересня 2022 року виконував службові обов`язки за посадою, з 22 вересня 2022 року по 23 вересня 2022 року перебував у Військовому мобільному госпіталі (в/ч НОМЕР_9 ), з 24 вересня 2022 року по 20 жовтня 2022 року виконував службові обов`язки за посадою, з 21 жовтня 2022 року по 02 листопада 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні, 03 листопада 2022 року по 04 листопада 2022 року виконував службові обов`язки за посадою.

Як встановлено судом вище, згідно з довідкою військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_7 від 02 травня 2022 року вих.№658 проведено медичний огляд матроса за мобілізацією ОСОБА_1 02 травня 2022 року. Діагноз: мінно-вибухова травма (20 квітня 2022 року): закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом альвеолярного відростку нижньої щелепи в ділянці 32-41 зубів, вогнепальне осколкове порання нижньої губи з дефектом м`яких тканин. Стан після операції (21 квітня 2022 року): ПХО рани, з тимчасовим порушенням функцій. Порання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Довідки про обставини поранення не надавав. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Водночас, згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 13 липня 2022 року вих.№740/33/1981 про обставини травми (порання, контузії, каліцтва) матрос ОСОБА_1 20 квітня 2022 року одержав поранення під час танкового обстрілу: мінно-вибухова травма. Рвана рана нижньої губи. Перелом нижньої шелепи з відсутністю передніх різців (4.1, 4.2, 3.1, 3.2). Після травматична рубцева деформація нижньої АДРЕСА_4 вторинна адентія верхньої та нижньої щелепи. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини АДРЕСА_5 . Підстава: наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 20 квітня 2022 року №103.

Відтак, згідно з довідкою військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_9 від 23 вересня 2022 року вих.№4628 проведено медичний огляд матроса ОСОБА_1 23 вересня 2022 року. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): наслідки мінно-вибухової травми (20 квітня 2022 року): закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку у вигляді незначного цефалгічного синдрому без порушення функцій. Наслідки ВОП м`яких тканин нижньої губи, стан після ПХО рани (20 квітня 2022 року), рубцева деформація нижньої губи. Уламковий вогнепальний перелом альвеолярного паростка нижньої щелепи з дефектом кісткової тканини в ментальному відділі, стан після ПХО рани (20 квітня 2022 року). Повний травматичний вивих 22, 32, 31, 41, 42, 43, 45 зубів. Часткова вторинна адентія щелеп з втратою жувальної ефективності на 50% за ОСОБА_2 , з помірним порушенням функцій мовлення. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми від 13 липня 2022 року вих.№740/33/1981 видана командиром Військової частини НОМЕР_1 . На підставі статті 75В графи ІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби у морській піхоті, приданий до військової служби.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у редакції, чинній з моменту прийняття цієї постанови до змін, внесених постановою від 09 серпня 2023 року №836) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (з 19 липня 2022 року з набранням чинності постановою від 07 липня 2022 року №793 (застосовується з 01 червня 2022 року) - в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів , - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

У цій постанові Кабінет Міністрів України визначив перелік військовослужбовців за видами військових формувань, на яких поширено дію цієї постанови, та розмір вищевказаної додаткової винагороди.

Водночас, реалізація цитованих приписів указаної постанови вимагала визначення порядку та умов виплати такої додаткової винагороди, виходячи з того, що формулювання «а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів … в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах» є нечітким та породжує істотні труднощі у його правозастосуванні, що, насамперед, пов`язано із застосуванням сполучника «або», який має розділовий характер.

У постанові від 22 листопада 2023 року у справі №520/690/23 Верховний Суд констатував, що «текстуальний виклад цієї частини пункту 1 Постанови №168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав».

Конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 Постанови №168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними Постановою від 07 липня 2022 року №793 (застосовується з 24 лютого 2022 року), Постанова №168 доповнена пунктом 2-1, яким установлено, що «порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06 грудня 1991 року №1934-XII Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абзац другий частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII).

Наказом Міністра оборони України від 01 квітня 2022 року №98, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2022 року за №382/37718 (застосовується з 24 лютого 2022 року), внесено зміни до Порядку №260 шляхом доповнення розділу І пунктом 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Для врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови №168, Міністр оборони України видав, зокрема, Окреме доручення від 25 березня 2022 року №248/1298, Окреме доручення від 23 червня 2022 року №912/з/29 (доведено до відома кожної окремої військової частини (установи) телеграмами).

За пунктом 1 Окремого доручення Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 (яке діяло до 01 червня 2022 року) під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно- розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Згідно з пунктом 2 Окремого доручення Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

За пунктом 3 Окремого доручення від 25 березня 2022 року №248/1298 райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Згідно з пунктом 4 Окремого доручення Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 командирам військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цієї телеграми.

Пунктом 5 Окремого доручення Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 передбачено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

В окремому дорученні Міністра оборони України від 23 червня 2022 року №912/з/29, яке діяло з 01 червня 2022 року визначено що необхідно розуміти під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи), до складу якого, серед іншого, змістовно включено виконання військовослужбовцем бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями.

Пунктом 3 цього окремого доручення установлено райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Пунктом 4 цього ж окремого доручення установлено керівникам органів військового управління, штабів угруповань військ (сил), штабів тактичних груп, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цього доручення.

У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній терміну безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною в додатку №2 до цього доручення.

У підставах про видання таких довідок обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Надати право керівникам органів керівникам органів військового управління, штабів угруповань військ (сил), штабів тактичних груп, перелік яких затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України, включати до таких довідок терміни безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах починаючи з 24 лютого 2022 року.

Пунктом 5 установлено виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової частини;

керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн. за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 6 окремого доручення від 23 червня 2022 року № 912/з/29).

З наведеного слідує, що підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах є довідка керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

За зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який видав відповідну довідку. Тож, якщо відрядженому військовослужбовцю видано довідку про підтвердження його участі у бойових діях або заходах, зміст та форма якої відповідають додаткам № 1, 2 окремого доручення, підписану уповноваженим командиром (начальником), то презюмується, що цей командир (начальник) перевірив та підтвердив наявність документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, визначених пунктом 3 вищевказаного окремого доручення, на підставі якого визначив терміни безпосередньої участі кожного конкретного відрядженого військовослужбовця у бойових діях або заходах у відповідності до повноважень, наданих йому абзацом 3 пункту 3 та абзацом 4 пункту 4 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29.

Зміст документів щодо участі у бойових діях або заходах може ставитися під сумнів лише за наявності доказів недобросовісного чи зловмисного спотворення фіксації реальної участі конкретного військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах. Іншим випадком необхідності пошуку доказів участі військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах може бути ситуація втрати (знищення) документів військової частини (підрозділу) в умовах бойових дій, засвідчена відповідними документами.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 21 березня 2024 року у справах №560/3159/23 та №560/3141/23.

При цьому, як вбачається з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20 квітня 2022 року №103 позивачу продовжено нарахування грошової виплати за безпосередню участь у бойовому зіткненні, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168.

Тобто, у суду наявні всі підстави вважати, що після отримання позивачем 20 квітня 2022 року травми, яка «ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини», відповідач продовжив виплату останньому додаткову винагороду в розмірі до 100000,00 грн.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачем після отримання позивачем травми, яка «ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини», та по дату його виключення зі списку особового складу частини командиром Військової частини НОМЕР_1 приймався наказ про припинення нарахування позивачу грошової виплати за безпосередню участь у бойовому зіткненні, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168.

Разом із цим, в матеріалах справи наявні накази про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період воєнного стану за 2022 рок, складені за минулий місяць на підставі рапортів командирів відповідно до яких позивачу виплачено:

на підставі наказу №285 від 05 квітня 2022 року за період з 03 березня 2022 року по 06 березня 2022 року додаткова винагорода розміром 30000,00 грн. за 4 дні та з 07 березня 2022 року по 31 березня 2022 року розміром до 100000,00 грн. за 25 днів;

на підставі наказу №401 від 05 травня 2022 року за період з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року додаткова винагорода розміром до 100000,00 грн. за 30 днів;

на підставі наказу №544 від 05 червня 2022 року за період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року додаткова винагорода розміром 30000,00 грн. за 31 день;

на підставі наказу №647 від 03 липня 2022 року за період з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року додаткова винагорода розміром 30000,00 грн. за 30 днів;

на підставі наказу №889 від 09 серпня 2022 року за період з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року додаткова винагорода розміром 30000,00 грн. за 31 день;

на підставі наказу №1183 від 01 вересня 2022 року за період з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року додаткова винагорода розміром 30000,00 грн. за 31 день;

на підставі наказу №1447 від 02 жовтня 2022 року за період з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року додаткова винагорода розміром 30000,00 грн. за 30 днів;

на підставі наказу №1812 від 03 листопада 2022 року за період з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року додаткова винагорода розміром 30000,00 грн. за 31 день.

Також, в наказі командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04 листопада 2022 року зазначено виплатити додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за жовтень 2022 року в розмірі 30000,00 грн., та за 04 доби в розмірі 30000,00 грн.

Розміри додаткової винагороди, що зазначені в наказах відповідають сумам фактично виплаченим позивачу, що зазначені у картках особового рахунку позивача.

Крім того, суд враховує, що в інформації, яка містяться в довідці Військової частини НОМЕР_1 від 21 червня 2023 року №740/33/2365 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, яка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій, позивач дійсно в періоди з 07 березня по 20 квітня 2022 року, з 04 червня 2022 року по 09 червня 2022 року, з 27 червня 2022 року по 28 липня 2022 року, з 22 серпня 2022 року по 22 вересня 2022 року, з 24 вересня 2022 року по 20 жовтня 2022 року, з 03 листопада 2022 року по 04 листопада 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в смт. Новоукраїнка, Донецької області.

Суд зауважує, що зазначена довідка видана відповідачем на підставі витягів з наказів командирів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », проте, наразі у відповідача копії таких витягів з наказів відсутні. Водночас, суд враховує, що такі накази приймались у 2022 році угрупуваннями, які вже розформовані, та враховуючи тривалий час ведення бойових дій на території України, на теперішній час накази могли бути втрачені.

Проте, зазначене не можна ставити у вину позивачу, оскільки навіть факт втрати таких документів жодним чином не може обмежувати права та охоронювані законом інтереси позивача.

Водночас, на підтвердження зазначеного в матеріалах справи наявна копія наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по стройовій частині) від 21 жовтня 2022 року №93, відповідно до якого солдат ОСОБА_1 вважається таким, що 24 вересня 2022 року прибув до складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який залучається та бере безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань.

Відтак, суд приймає до уваги інформацію, яка міститься у довідці Військової частини НОМЕР_1 від 21 червня 2023 року №740/33/2365, як опосередкований доказ того, що позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в смт. Новоукраїнка, Донецької області, у зв`язку з чим після отримання травми, яка «ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини», мав право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн. у розрахунку на місяць, передбачену Постановою №168, в означені періоди.

Протилежного відповідачем не доведено та відповідних доказів суду не надано.

Разом із цим, як встановлено судом вище, відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №802 від 04 листопада 2025 року внесено зміни до наказів командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05 червня 2022 року №544, від 03 липня 2022 року №647, від 09 серпня 2022 року №889, від 01 вересня 2022 року №1183, від 03 листопада 2022 року №1812, від 05 грудня 2022 року №2189 на підставі відповіді на заяву ОСОБА_1 (740/33/7533 від 15 вересня 2025 року) та виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. 00 коп. військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва) та які відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України увільнені від займаної посади і зараховані у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із довгостроковим лікуванням за періоди з 01 травня 2022 року по 02 травня 2022 року, з 14 червня 2022 року по 24 червня 2022 року, з 28 липня 2022 року по 31 липня 2022 року, з 01 серпня 2022 року по 22 серпня 2022 року, з 21 жовтня 2022 року по 30 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 02 листопада 2022 року.

Згідно з відомістю розподілу виплат до Військової частини НОМЕР_1 від 19 листопада 2025 року та скріншота із банківського застосунку 19 листопада 2025 року ОСОБА_1 виплачено грошове забезпечення у сумі 116367,68 грн., що не є спірним питанням у справі.

При цьому, суд зауважує, що у позовних вимогах представником позивача не оскаржуються конкретні суми нарахованої та виплаченої позивачу додаткової винагороди, та не заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача таких суми, тому це питання не є спірним та не досліджується судом у межах цієї справи.

Відтак, позовні вимоги в частині нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії), збільшеної до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, встановленої Постановою №168, за періоди з 01 травня 2022 року по 02 травня 2022 року, з 14 червня 2022 року по 24 червня 2022 року, з 28 липня 2022 року по 31 липня 2022 року, з 01 серпня 2022 року по 22 серпня 2022 року, з 21 жовтня 2022 року по 30 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 02 листопада 2022 року є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Так, як встановлено судом вище, за період з 07 березня 2022 року по 31 березня 2022 року позивачу вже виплачено додаткову винагороду в розмірі до 100000,00 грн. у розрахунку на місяць, передбачену Постановою №168, тому позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Водночас, відповідачем не обґрунтовано відсутність підстав для виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 коп. у розрахунку на місяць за період 09 червня 2022 року по 13 червня 2022 року, коли позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня №4» Дніпровської міської ради, що не заперечується відповідачем.

Таке лікування також відбувалося у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме отриманням позивачем 20 квітня 2022 року травми, що підтверджується відповідним діагнозом, зазначеним у виписках з медичної карти стаціонарного хворого та відповідних довідках.

Відтак, позивач має право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн. у розрахунку на місяць, яка передбачена Постановою №168, з дати отримання травми, яка «ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини», по день виключення зі списків особового складу частини, у даному випадку, за періоди з 03 травня 2022 року по 13 червня 2022 року, з 25 червня 2022 року по 27 липня 2022 року, з 23 серпня 2022 року по 20 жовтня 2022 року, з 03 листопада 2022 року по 04 листопада 2022 року, а тому бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати такої винагороди саме у відповідні періоди є протиправною.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи, суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання розподілу згідно з правилами статті 139 КАС України судових витрат, суд врахував таке.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо вимоги представника позивача стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).

Правилами частини третьої статті 134 КАС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Водночас, в порядку частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої розглядаємої статті у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Суд констатує відсутність від відповідача клопотань в порядку цитованих частин шостої-сьомої статті 134 КАС України.

Так, частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач та його представник не подали до суду жодних заяв, доказів та підтверджень.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Вказаний правовий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц та від 17 травня 2023 року по справі №200/12177/19-а.

Матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів оплати правничої допомоги, понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, зокрема, не надано договору про надання правничої допомоги, доказів оплати таких витрат, тому відсутні підстави для їх стягнення на користь позивача.

У позовній заяві представником позивача зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), які позивач поніс, і які очікує понести, у зв`язку із розглядом справи, складає 4000,00 грн. Докази понесення позивачем судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у даній справі.

Отже, заявлена у позовній заяві вимога представника позивача стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу, на дату розгляду справи по суті не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України судовий збір у даній справі стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 4, 7-14, 19, 143, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Гавриленко Юлії Юріївни в інтересах ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_8 ; рнокпп НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 за періоди з 03 травня 2022 року по 13 червня 2022 року, з 25 червня 2022 року по 27 липня 2022 року, з 23 серпня 2022 року по 20 жовтня 2022 року, з 03 листопада 2022 року по 04 листопада 2022 року додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн. у розрахунку на місяць, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за періоди з 03 травня 2022 року по 13 червня 2022 року, з 25 червня 2022 року по 27 липня 2022 року, з 23 серпня 2022 року по 20 жовтня 2022 року, з 03 листопада 2022 року по 04 листопада 2022 року додаткову винагороду у розмірі до 100000,00 грн. у розрахунку на місяць, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 15 грудня 2025 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна