Справа № 607/23065/25
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2025 Справа №607/23065/25 Провадження №2-а/607/839/2025
м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Воробель Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Ходань С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Кметик Віталій Ярославович, до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (вул. Валова, 11, м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

за участю:

представника позивача адвоката Кметика В.Я.,

встановив:

03.11.2025 позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кметик В.Я., звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, у якому просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА №5991414 від 22.10.2025, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510,00 грн; стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

04.11.2025 вказана позовна заява зареєстрована через канцелярію суду.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує, що: позивачу інкриміновано, що він 22.10.2025 о 12:02 в селищі Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області по вул. Національного Відродження, 6, керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в. ПДР. Заперечення та пояснення позивача про те, що жодного порушення ПДР ним допущено не було, під час руху транспортного засобу він був пристебнутий ременем безпеки, а належних та допустимих доказів протилежного поліцейським не надано, враховано не було. Працівником поліції не було дотримано всіх вимог порядку провадження у справі про адміністративне правопорушення. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, поліцейський щодо ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, обмежився лише описом правопорушення без належної мотивації, оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

10.11.2025 позовна заява залишена без руху та позивачеві наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

11.11.2025 сторона позивача усунула недоліки позовної заяви.

13.11.2025 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

20.11.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив представника відповідача ГУНП в Тернопільській області Рівної А.І. на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає, з таких підстав: 22.10.2025 поліцейськими ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області під час патрулювання у селищі Велика Березовиця Тернопільського р-ну Тернопільської області було виявлено транспортний засіб марки Mercedes-Вenz, модель 200 E, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із технічними несправностями, а саме не працював лівий стоп сигнал, що підтверджується відеозаписом під назвою «VID-20251028-WA0026» о 00:00:40 сек. та «VID-20251028-WA0027» із 00:00:25 сек. по 00:01:00 сек. Факт порушення п. 2.3. (в) ПДР позивачем ОСОБА_1 зафіксований на відеозаписі під назвою «VID-20251028-WA0027» із 00:00:31 сек. по 00:01:00 сек. та на відеозаписі під назвою «export-х» із 00:00:35 сек. по 00:01:00. При перегляді відеозапису під назвою «VID-20251028-WA0027» чітко відображений факт, що у транспортному засобі Mercedes-Вenz, модель 200 E, реєстраційний номер НОМЕР_1 , світлопропускання скла дозволяє прослідкувати видимість порушення вимог ПДР, а саме п. 2.3. (в). На відеозаписі із нагрудного відеореєстратора під назвою «export-x» о 00:13:50 сек. поліцейським оголошено позивачу про розгляд справи за ч. 5 ст. 121 КУпАП та роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Зауважує, що права та обов`язки позивачу були зрозумілі, що зафіксовано на відеозаписі під назвою «export-х» 00:14:55 сек., та у пункті 8 винесеної постанови присутній підпис позивача щодо роз`яснення йому ст. 268 КУпАП та ст. 289 КУпАП. Звертає увагу суду, що твердження представника позивача адвоката Кметика В.Я. про те, що поліцейський лише повідомив про винесення постанови та не ознайомив з доказами, що підтверджують порушення ОСОБА_1 п. 2.3 (в) ПДР, не відповідає дійсності та спростовується відеозаписом під назвою «export-х», на якому з 00:10:35 по 00:10:50 поліцейський демонструє позивачу відеоматеріали, на яких зафіксовано порушення ним вимог п. 2.3 (в) ПДР. Вважає, що оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до об`єктивних обставин справи, тому позов до задоволення не підлягає.

Враховуючи викладене, представник відповідача просить суд: відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 через його безпідставність; у зв`язку з зайнятістю по службі, справу слухати у його відсутності.

У судовому засіданні 08.12.2025 представник позивача Кметик В.Я. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ГУНП в Тернопільській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просив справу слухати у його відсутності, у зв`язку з зайнятістю по службі.

Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд доходить такого висновку:

за приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених Законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР).

Згідно з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.3.в ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частиною 2 статті 16 Закону «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов`язаний, зокрема, під час руху на автомобілі, обладнаному ременями безпеки, бути пристебнутим.

Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП настає за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 22.10.2025 інспектором СРПП відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Душенком Н.І. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5991414, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Зі змісту оскаржуваної постанови видно, що 22.10.2025 приблизно о 12:02 у селищі Велика Березовиця по вул. Національного Відродження, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Вenz 200 E», р.н. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

На підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, відповідачем долучено до відзиву матеріали відеофіксації.

Так, після відтворення відеозапису в судовому засіданні з`ясовано, що він складається з трьох відеофайлів.

Відеофайл під назвою «VID-20251028-WA0026», що містить запис з автореєстратора службового автомобіля, фіксує рух автомобіля «Mercedes-Вenz 200 E».

Відеофайл під назвою «VID-20251028-WA0027», що містить запис з автореєстратора службового автомобіля та є продовженням відеофайлу під назвою «VID-20251028-WA0026», фіксує рух автомобіля «Mercedes-Вenz 200 E», р.н. НОМЕР_1 , заднє скло якого є прозорим, у зв`язку з чим не вбачається факту перебування водія з пристебнутим ременем безпеки. Після зупинки транспортного засобу працівник поліції одразу підійшов до водійської сторони автомобіля та розпочав спілкування з водієм.

Відеофайл під назвою «export-x», що містить запис із нагрудної камери поліцейського, відображує: момент перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля «Mercedes-Вenz 200 E», р.н. НОМЕР_1 ; озвучення причини зупинки транспортного засобу порушення ПДР, а саме не працював лівий стоп сигнал; на запитання працівника поліції, чому водій не пристібає ремінь безпеки, ОСОБА_1 відповів, що коли він зупинися, то відстібнувся, аби вийти з автомобіля; водій заперечив факт того, що ремінь безпеки був непристебнутим; на клопотання ОСОБА_1 поліцейський надав відповідний відеозапис для ознайомлення. Також на відеозаписі зафіксовано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Позивача було ознайомлено зі змістом оскаржуваної постанови та роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Таким чином, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля, який є об`єктивним доказом, позбавленим упередження та суб`єктивного ставлення, встановлено, що інкримінована подія відбувалася у світлу пору доби, при цьому транспортний засіб працівників поліції рухався позаду автомобіля позивача, заднє скло якого було прозорим, що, на думку суду, забезпечувало вільну видимість салону автомобіля та дозволяло поліцейському побачити, чи був водій пристебнутий під час руху транспортного засобу. Також на відеозаписі видно, що з моменту зупинки транспортного засобу і до моменту наближення до нього працівника поліції водієм не вчинялося жодних активних дій, необхідних для відстібання ременя безпеки. Крім того, за результатами сукупної оцінки відеозаписів із відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського встановлено, що працівник поліції підійшов до водія одразу після зупинки транспортного засобу.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, поліцейським чітко зазначено час, місце та суть адміністративного правопорушення, конкретні дії водія, які утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а також норму закону, яку порушено. Також у матеріалах справи наявні та досліджені судом відеозаписи з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського, які підтверджують обставини, викладені в оскаржуваній постанові, та узгоджуються з викладеним у ній описом події.

За таких обставин твердження позивача про відсутність у спірній постанові належної мотивації та доказової бази не знаходять свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що порушення позивачем п. 2.3.в ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами. У позовній заяві сторона позивача заперечила факт вчинення правопорушення, однак відповідач як суб`єкт владних повноважень у спірних правовідносинах надав докази правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог закону, є правомірною, а підстави для її скасування відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак судові витрати стягуються з відповідача лише при задоволенні позову, а тому відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з ГУНП в Тернопільській області на користь позивача сплаченого судового збору в розмірі 484,48 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 268, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Кметик Віталій Ярославович, до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (ЄДПОУ 40108720, вул. Валова, 11, м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддяН. П. Воробель