Справа № 309/4053/25
Суддя: Сідей Я. Я.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/4053/25
Провадження № 2-а/309/81/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Сідей Я.Я.

секретаря судового засідання Свистак К.М.

розглянувши в порядку ст. 257 КАС України у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за адміністративним позовом:

ОСОБА_1

до

ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 01.08.2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Посилається на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення № 2.424-2П від 01.08.2025 р., яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень за порушення правил військового обліку. Копію постанови не отримував, постанова була завантажена у застосунок «Дія». Повістку про виклик до ТЦК не отримував, будь-яких протоколів чи повідомлень про розгляд справи йому не надсилалось. На час винесення постанови позивач перебував на військовому обліку та має відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як батько трьох дітей віком до 18 років. Таким чином, наявні всі законні підстави для відстрочки, а отже відсутній склад адміністративного правопорушення.

Позивач вважає дії Відповідача незаконними і просив поновити строк на оскарження постанови № 2.424-2П від 01.08.2025 р., яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати її незаконною і скасувати та закрити провадження у справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. Подав заяву від 04.12.2025 р. про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.

Представники відповідача Хустського районного територіального повністю, розгляд справи проводити без участі відповідача.

У відзиві посилається на те, що 01.08.2025 року, з метою уточнення військово-облікових даних і взяття на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вказаного ТЦК та СП самостійно прибув військовозобов`язаний громадянин ОСОБА_2 , який до зазначеної дати перебував на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ). Під час звірки даних у ЄДРПРВ АІТС Оберіг встановлено, що даний громадянин є порушником правил військового обліку та перебуває в адміністративному розшуку за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 210, 210-1 КУпАП. Також виявлено, що 23.06.2025 року поштовими засобами AT Укрпошта (поштове відправлення №428) останньому була направлена повістка №4126743. Згідно вказаної повістки, ОСОБА_2 був зобов`язаний з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) на 14:00 год. 06.07.2025 року, проте даний громадянин проігнорував явку по повістці, про причини своєї неявки ІНФОРМАЦІЯ_4 не повідомив.

Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка передбачає відповідальність за «вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян». Саме тому на громадянина ОСОБА_3 складено протокол та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, з санкцією у розмірі 8500 грн, згідно норм ЗУ 4316- IX від 17.04.2025 року.

Станом на 01.08.2025 року громадянин ОСОБА_4 про причини неявки не повідомив. У позовній заяві також не зазначені підстави, які передбачені згідно ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», як поважні причини неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, а саме:

- перешкода стихійного характеру;

- хвороба громадянина;

- воєнні дії на відповідній території та їх наслідки, інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

- смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Щодо вказаних у позовній заяві відомостей про подання свідоцтв про народження дітей до ІНФОРМАЦІЯ_2 у липні 2025 року - громадянин ОСОБА_2 був взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 01.08.2025 року, до вказаної дати перебував на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 . Отже, вказані документи не могли бути подані в липні 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою оновлення військово-облікових даних та/або отримання відстрочки від призову на військову службу по загальній мобілізації.

Щодо вказаних у позовній заяві відомостей про розгляд адміністративної справи без участі Позивача та факту не отримання копії постанови про вчинене Позивачем адміністративне правопорушення - дані відомості не відповідають дійсності та носять завідомо неправдивий характер, оскільки громадянин ОСОБА_2 був особисто присутній під час розгляду справи та винесення постанови №4.224-2п. Останній відмовився від підпису у вказаній постанові, а також від отримання її другого примірника, що належним чином засвідчено в самій постанові №4.224-2п.

ІНФОРМАЦІЯ_5 не погоджується з доводами Позивача та просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, проводити розгляд справи по суті, на підставі наявних доказів та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах, повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КУпАП), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст.55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

В судовому засіданні встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення № 2.424-2п від 01.08.2025 р., винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень за порушення вимог ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно постанови 01.08.2025 року, з метою уточнення військово-облікових даних і взяття на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вказаного ТЦК та СП самостійно прибув військовозобов`язаний громадянин ОСОБА_2 , який до зазначеної дати перебував на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ). Під час звірки даних у ЄДРПРВ АІТС Оберіг встановлено, що даний громадянин є порушником правил військового обліку та перебуває в адміністративному розшуку за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 210, 210-1 КУпАП. Також виявлено, що 23.06.2025 року поштовими засобами AT Укрпошта (поштове відправлення №428) останньому була направлена повістка №4126743. Згідно вказаної повістки, ОСОБА_2 був зобов`язаний з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) на 14:00 год 06.07.2025 року, проте даний громадянин проігнорував явку по повістці, про причини своєї неявки ІНФОРМАЦІЯ_4 не повідомив.

У відповідності до п. 41 Постанови КМУ №560 від 16.05.2024р., належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК та СП під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила ТЦК та СП іншої адреси місця проживання.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.

Так, відповідно до ч.3 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24 лютого 2022 року, оголошується та проводиться загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували 19 листопада 2025 року, тобто станом на дату винесення оскаржуваної постанови).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч. 2 ст.235 КУпАП).

Таким чином, з 24 лютого 2022 року в Україні діє особливий період.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Абз. 1 ч. 3 передбачено, що під час мобілізації зобов`язані військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

Згідно ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язані громадяни зобов`язані - у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Тобто, після відправлення заяви, останній мав прибути у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Станом на 01.08.2025 року ОСОБА_1 про причини неявки не повідомив. У позовній заяві також не зазначені підстави, які передбачені згідно ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», як поважні причини неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, а саме:

- перешкода стихійного характеру;

- хвороба громадянина;

- воєнні дії на відповідній території та їх наслідки, інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

- смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Посилання позивача про розгляд адміністративної справи без його участі та не отримання копії постанови про вчинене адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки, як вбачається з наданої начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 копії постанови по справі про адміністративне правопорушення, громадянин ОСОБА_1 був особисто присутній під час розгляду справи та винесення постанови №4.224-2п, однак відмовився від підпису у вказаній постанові, а також від отримання її другого примірника, що належним чином засвідчено в самій постанові.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Відповідно до з ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Посилання позивача на те, що відносно нього незаконно винесена постанова про притягнення до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є безпідставним.

З`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 241-245, ст.ст. 250, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 01.08.2025 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду, у справах за ст. 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.