Справа № 420/14688/25
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НУТРА МІКС УКРАЇНА» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ТИТАН-РИ» з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ117084 від 22.04.2025 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що відповідачем винесено необґрунтовану, невмотивовану та незаконну постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт, оскільки водієм надані всі документи, передбачені законодавством, зокрема, реєстраційних документ на транспортний засіб, посвідчення водія, товарно-транспортна накладна, заповнені тахокарти за кожен день керування транспортним засобом. Пояснення водія інспектором Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області були проігноровані, а відсутність тахокарти за 15 та 16 березня 2025 року пояснюється тим, що у ці дні водій не виконував перевезення вантажу та мав вихідні дні. Щодо відеозапису процесу перевірки, він не підтверджує допущення водієм будь-яких порушень.

Відзив обґрунтований відповідачем тим, що під час здійснення перевірки додержання позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено порушення вимог законодавства, зокрема, здійснення перевезень за відсутності картки водія за 15 та 16 березня 2025 року або бланку підтвердження діяльності водія за цей період. Зазначені порушення підтверджуються матеріалами перевірки та відеозаписом процесу перевірки. При цьому, відповідачем процедуру оформлення та розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт проведено у відповідності до вимог законодавства. Таким чином, оскаржувана постанова є правомірною та не підлягає скасуванню.

Позивач повідомив суд про зміну найменування позивача з ТОВ «ТИТАН-РИ» на ТОВ «НУТРА МІКС УКРАЇНА».

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, п. п. 1, 3 п. 4, п. п. 54, 57 п. 5 «Положення про Державну службу з безпеки на транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; проводить перевірку транспортно-експедиційної документації на здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до положень п. 2, 4, 14, 15 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

На виконання своїх повноважень, 19.03.2025 року посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі направлення на рейдову перевірку від 13.03.2025 року №000011 проведена перевірка дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої складений акт №089430 від 19.03.2025 року.

Пі час перевірки транспортного засобу MAN, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ТОВ «ТИТАН-РИ» (водій ОСОБА_1 ), встановлено порушення ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 6.1 «Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів», п. 3.3 «Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті», а саме: відсутня тахокарта водія за 15 та 16 березня 2025 року.

Водій транспортного засобу ОСОБА_1 розписався в акті перевірки, однак зазначив що з інспектором не згоден.

На підставі Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №089430 від 19.03.2025 року виконуючим обов`язки заступника начальника відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ117084 від 22.04.2025 року, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн. за порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач не погодився із правомірністю постанови про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу та звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи: за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Згідно з п. 1.4, 3.3, 3.6 «Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті», затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року №385 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Автомобільні перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції.

Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Відповідно до п. 6.1-6.4 «Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів», затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 року №340 вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.

Водій, що керує ТЗ, на автобусних маршрутах протяжністю до 50 км включно, вантажними автомобілями з повною масою до 3,5 тонн включно, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв, або використовувати діючий та повірений тахограф.

Графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника. У разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, Перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4). Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення. Перевізники зберігають бланк підтвердження діяльності протягом 12 місяців.

З аналізу зазначених положень законодавства вбачається, що при здійсненні вантажних перевезень вантажні автомобілі повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами (п. 6.1 «Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів») у водія мають бути в наявності, в тому числі, і інші документи, передбачені законодавством України (ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»), до яких відносяться у разі використання цифрового тахографа - особисті картки водія кожного дня, протягом якого він керував транспортним засобом; протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картки водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. При цьому, у разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, Перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (п. 6.4 «Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів»).

При цьому, автомобільний перевізник забезпечує належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами (п. 3.6 «Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті») та здійснюють контроль за роботою водіїв транспортних засобів для забезпечення належного виконання покладених на них обов`язків, який включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» та законодавства про працю (ст. 18 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

В разі відсутності у водія, документів, про які зазначено вище, перевізник може бути притягнутий до відповідальності за абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Оскільки під час перевірки 19.03.2025 року інспектором Державної служби України з безпеки на транспорті встановлено, що у водія відсутня тахокарта за 15 та 16 березня 2025 року, суд вважає, що позивачем допущені порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», в частині наявності у водія всіх документів для здійснення перевезення, за що абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачена відповідальність.

Тахокарти є документами, передбаченими законодавством України, на підставі яких виконуються, зокрема, вантажні перевезення, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» входять до переліку обов`язкових документів при здійсненні перевезень. За відсутності таких документів до осіб, які здійснюють перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи. Не пред`явлення вказаних документів під час проведення перевірки свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Таким чином, позивача правомірно притягнуто до відповідальності за постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ117084 від 22.04.2025 року.

Твердження позивача про те, що 15 та 16 березня 2025 року водій не виконував перевезення вантажів, оскільки мав вихідні дні згідно із графіком, що підтверджується табелем обліку робочого часу та бланком підтвердження діяльності від 17.03.2025 року, суд не приймає до уваги з наступних підстав.

Дійсно позивачем надано до суду бланк підтвердження діяльності, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 з 00:00 15.03.2025 року по 23:59 16.03.2025 року не здійснював перевезення вантажів, однак суд звертає увагу, що бланк підтвердження діяльності не надавався водієм під час проведення перевірки, про що зазначає відповідач в своєму відзиві та надає докази, зокрема, відеозапис проведення перевірки, який починається з моменту зупинки транспортного засобу та завершується ознайомленням водія із складеними під час перевірки документами.

З відеозапису вбачається, що водій зазначав про не здійснення перевезень 15.03.2025 року та 16.03.2025 року, однак на прохання інспектора Державної служби України з безпеки на транспорті надати бланк підтвердження діяльності, з якого вбачається така інформація, водій зазначив, що цього документу у нього не має.

Крім того, водій в акті перевірки зазначив про незгоду з актом, однак не зазначив конкретних підстав незгоди, не зазначив про надання бланку підтвердження діяльності, або його неприйняття інспектором, тощо.

Верховний Суд в рішенні від 14.12.2023 року у справі № 340/5660/22 зробив висновки, що основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд в постанові від 19.10.2023 року у справі № 640/27759/21 зазначив, що нові докази, які подають заінтересовані особи, зокрема до суду, який розглядає відповідний спір, після визначення контролюючим органом належного перевізника та його притягнення до адміністративної відповідальності мають оцінюватися з розумною критикою та із чітким застосуванням критеріїв належності, допустимості, достовірності та достатності таких нових доказів, а також їх взаємозв`язку із документами, які були надані контролюючому органу в момент перевірки. Тільки такий підхід забезпечить дотримання принципу належного виконання учасниками спірних правовідносин вимог законодавства, яке регулює перевезення пасажирів та вантажів, та реалізацію принципу правової визначеності у спорах щодо встановлення дійсного автомобільного перевізника компетентним органом, який контролює дотримання державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Тобто, пріоритетним є врахування саме тих документів, які були надані під час проведення перевірки та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності, а не надані до судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В цій справі відповідачем доведено порушення позивача вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів, надано докази на підтвердження цих обставин, а тому позивача правомірно притягнуто до відповідальності за постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ117084 від 22.04.2025 року.

При цьому, позивач не довів обставину надання під час перевірки бланку підтвердження діяльності, з якого б вбачалося не здійснення водієм перевезень 15.03.2025 року та 16.03.2025 року.

Відповідно до п. 21, 25, 26, 27 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Суд звертає увагу, що акт перевірки є носієм доказової бази щодо виявлених фактів, а притягнення перевізника до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт здійснюється на підставі матеріалів перевірки.

З матеріалів справи вбачається належне складання акту перевірки, завчасне повідомлення позивача про розгляд справи про порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», тобто оскаржувана постанова є правомірною та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НУТРА МІКС УКРАЇНА» не обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НУТРА МІКС УКРАЇНА» (вул. Івана та Юрія Лип, 60, кв. 75, м. Одеса, 65078, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області (пл. Бориса Дерев`янка, 1, м. Одеса, 65008, ) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ117084 від 22.04.2025 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА

.