Справа № 420/15795/25
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання призначити пенсію,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до абз. 1 ч. 1 ч. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме, з дня, що настав за днем досягнення позивачем пенсійного віку;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману ним пенсію за період з 15 січня 2024 року по 29 листопада 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що як вбачається з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 20.02.2025 року вих. №1455-678/А- 02/8-2100/25 пенсію позивачу було призначено з дати набрання чинності рішенням Одеського окружного адміністративного суду, тобто з 29.11.2024 року, а не з 15.01.2024, дня, що настав за днем досягнення позивачем пенсійного віку. На переконання позивача це є протиправним та порушує його право на отримання пенсійних виплат.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 26.05.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

10.06.2025 року за вхід.№ЕС/58007/25 надійшов відзив на позов, в якому, зокрема, наголошено на необґрунтованості вимог позивача, оскільки Головним управлінням на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 по справі №420/28470/24, яке набрало законної сили 29.11.2024, зараховано до загального страхового стажу період роботи з 02.12.1985 по 26.09.1988 та проходження військової служби з 16.11.1982 по 17.12.1984 і призначено пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону №1058.

Тобто, Відповідачем на даний час не вчинено жодних протиправних дій чи бездіяльності та ніяким чином не порушено право Позивача на пенсійне забезпечення, а навпаки, виконано рішення Суду, зараховано відповідний страховий стаж, та після зарахування цього стажу призначено пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 з дати набрання чинності рішенням суду з 29.11.2024.

Оскільки в резолютивній частині рішення Суду від 29.10.2024 відсутні зобов`язання щодо дати, з якої необхідно зарахувати стаж Позивачу, період роботи та військової служби зараховано з дати набрання чинності рішенням суду.

Більш того, в резолютивній частині рішення Суду також відсутні зобов`язання щодо дати, з якої необхідно призначити Позивачу пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону №1058.

Таким чином, рішення Суду від 29.10.2024, Головним управлінням виконано, в межах покладених повноважень, у повному обсязі, страховий стаж зараховано та призначено пенсію відповідно до статті 26 Закону №1058 з дати набрання чинності рішенням Суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

10.04.2024 Позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058.

На виконання принципу екстериторіальності заяву від 10.04.2024 розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

За результатами розгляду прийнято рішення №93 від 18.04.2024 про відмову Позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - не менше 31 року.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08.07.2024 року у справі №766/6876/24 встановлено факт належності ОСОБА_1 диплому серії НОМЕР_2 , який видано 20.07.1982 року, про період навчання з 01.09.1979 року по 20.07.1982 року у середньому професійно-технічному училищі №2 м. Нальчика, Кабардино- Балкарської АРСР.

В подальшому, 26.08.2024 Позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058

На виконання принципу екстериторіальності заяву від 26.08.2024 розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області.

За результатами розгляду прийнято рішення №93 від 03.09.2024 про відмову Позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - не менше 31 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 у справі №420/28470/24 визнано протиправним та скасовано рішення №93 від 03.09.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 02.12.1985 по 26.09.1988 та періоди проходження військової служби з 16.11.1982 по 17.12.1984.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 02.01.2025 №93 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 29.11.2024 року.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Права і свободи людини, гарантії щодо них визначають зміст та спрямованість діяльності держави. Ст. 55 Конституції України проголошує: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб».

Безперечно, забезпечити надійний захист прав і свобод людини та громадянина може тільки судова система, яка діє виключно на засадах законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності судового процесу, змагальності сторін, додержання презумпції невинуватості тощо, в умовах незалежності і недоторканності суддів. Тому серед правових засобів захисту суб`єктивних прав і свобод людини та громадянина одним із найефективніших є судовий захист.

Судовий контроль не суперечить державному контролю, ці види контролю доповнюють один одного та забезпечують збалансовану систему стримувань і противаг.

Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки, за положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України у п. 3.4 Рішення від 18.06.2007 № 4-рп/2007 зазначив, що неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

Конституційне та законодавче регулювання захисту прав і свобод людини узгоджується із міжнародно-правовими актами, а саме Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція), яка була ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

ЄСПЛ у п.п. 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Строки призначення пенсії визначає стаття 45 Закону №1058.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

У цій справі позивач за призначенням пенсії вперше (10 квітня 2024 року) та вдруге (26 серпня 2024 року) звернувся не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ), тож пенсія йому повинна бути призначена з 15 січня 2024 року, тобто з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку.

При цьому, суд критично ставиться до твердження відповідача про те, що Відповідачем на даний час не вчинено жодних протиправних дій чи бездіяльності та ніяким чином не порушено право Позивача на пенсійне забезпечення, а навпаки, виконано рішення Суду, зараховано відповідний страховий стаж, та після зарахування цього стажу призначено пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 з дати набрання чинності рішенням суду з 29.11.2024.

Так, Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 у справі №420/28470/24 визнано протиправним та скасовано рішення №93 від 03.09.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 02.12.1985 по 26.09.1988 та періоди проходження військової служби з 16.11.1982 по 17.12.1984.

Водночас, резолютивна частина вказаного рішення не містить зобов`язальної частини щодо призначення пенсії, як не містить і визначеної дати, з якої повинна бути призначена пенсія.

Casus omissus pro omisso habendus est - той, хто застосовує закон, не може додавати до тексту те, чого там немає, або те, що недвозначно мається на увазі.

Відтак, призначаючи пенсію позивачу відповідач повинен був керуватись пунктом 1 частини першої статті 45 Закону №1058, а не датою набрання рішенням суду законної сили, як і передбачено частиною 2 статті 19 Конституції України.

У аспекті наведеного суд також звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення з виходом за межі позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 02.01.2025 №93 в частині призначення пенсії ОСОБА_1 з 29.11.2024 року та, відповідно, зобов`язання призначити пенсію з дня, що настав за днем досягнення позивачем пенсійного віку 15 січня 2024 року.

Щодо позовної вимоги нарахувати та виплатити недоотриману мною пенсію за період з 15 січня 2024 року по 29 листопада 2024 року, варто зазначити, що відповідач не здійснював порушення прав позивача в цій частині. В суду немає підстав вважати, що при проведенні майбутнього перерахунку відповідач не сплатить заборгованість, що виникне у зв`язку з перерахуванням пенсії на час ухвалення цього рішення судом.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, тому у задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити, як передчасних.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2021 року по справі №580/1285/20.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 1211,20 грн. судових витрат, сплачених згідно квитанції №9379-1369-6019-8508 від 19.05.2025 року.

Керуючись ст.ст.2-9, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання призначити пенсію задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 02.01.2025 №93 в частині призначення пенсії ОСОБА_1 з 29.11.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня, що настав за днем досягнення позивачем пенсійного віку 15 січня 2024 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (адреса: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, буд. 6, (тимчасово: 73027, м. Херсон, вул. Комкова, 76а), ).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (адреса: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, буд. 6, (тимчасово: 73027, м. Херсон, вул. Комкова, 76а), , ел. пошта )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА