Справа № 120/3544/25
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 грудня 2025 р. Справа № 120/3544/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Віддіду державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Віддіду державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, постанови Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області від 13.02.2025 №ПШ 080384 про застосування адміністративно-господарського штрафу в загальному розмірі 34000,00 гривень, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду 24.03.2025 позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, шляхом надання позовної заяви із уточненим суб`єктним складом сторони відповідача та читабельними додатками доданими до неї.

На виконання вимог ухвали суду, позивач надав заяву про усунення недоліків позовної заяви, а саме позовну заяву в новій редакції із уточненим суб`єктним складом сторони відповідача та додатками у належній якості.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 07.04.2025 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

18.04.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зокрема вказав, що 08.01.2025 року контролюючими особами Укртрансбезпеки, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів.

Водії транспортного засобу марки "VAN HOOL", номерний знак НОМЕР_1 , що перебуває на праві власності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали для перевірки, серед іншого, посвідчення водія, дозвіл № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, розклад руху та схему маршруту, бланки підтвердження діяльності водія.

Разом із тим, зазначає, що роздруківки з цифрового тахографа водія ОСОБА_2 за період з 11:46 07.01.2025 по 05:24 08.01.2025 та водія ОСОБА_3 за період з 05:06 05.01.2025 по 05:26 08.01.2025 не містили інформації про режими праці та відпочинку водіїв за зазначені відрізки часу.

Щодо наданих бланків діяльності звертає увагу, що згідно з бланком підтвердження діяльності ОСОБА_2 зазначено, що водій не здійснював перевезення з 05:30 05.12.2024 по 07:30 08.01.2025 включно. Натомість, як убачається з роздруківок даних роботи тахографа, наявна інформація за 07.01.2025. Згідно з бланком підтвердження діяльності ОСОБА_3 , зазначено, що водій не здійснював перевезення з 07:10 05.01.2025 по 07:30 08.01.2025 включно. Натомість, як убачається з роздруківок даних роботи тахографа, наявна інформація за 05.01.2025. З цих підстав представник відповідача стверджує, що якщо у бланку підтвердження діяльності вказуються дата та час, за які водій нібито не здійснює перевезення, але інформація на роздруківці свідчить про протилежне, такі дані спростовують відомості, зазначені в бланку, оскільки, враховуючи наведене, вони є неправдивими.

22.04.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та такими, що не спростовує доводи, викладені у позовній заяві як підстави для задоволення позову. Окремо зазначає, що оскаржувана постанова винесена за фактом іншого правопорушення та застосовано іншу міру відповідальності, а саме: виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, що тягне за собою штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Натомість порушення, на яке вказує відповідач, а саме порушення при використанні водієм цифрового тахографа, не охоплюється складом правопорушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

24.04.2025 на адресу суду надійшли заперечення, в яких підтримано позицію, викладену у відзиві на позовну заяву, та зазначено, що відповідь на відзив жодним чином не спростовує суті виявлених порушень.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

08.01.2025 на автомобільній дорозі по вул. Київська, м. Вінниця, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області проведено перевірку транспортного засобу марки "VAN HOOL", номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який належить ОСОБА_1 .

За наслідками проведеної перевірки складено акт від 08.01.2025 №АР 060555, в якому зафіксовано порушення статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: відсутність на момент перевірки документів, роздруківка з цифрового тахографа водія ОСОБА_2 з 11:46 07.01.2025 по08:24 08.01.2025, відсутня роздруківка водія ОСОБА_3 з 05:06 05.01.2025 по 05:26 08.01.2025 або бланк підтвердження діяльності водія, визначених положеннями Закону № 2344-ІІІ та Порядку № 1567 на момент проведення рейдової перевірки.

13.02.2025 року Відділом державного контролю (нагляду) у Вінницькій області винесено постанову №ПШ 080384, якою на позивача накладено адміністративно - господарський штраф у сумі 34000 грн., за порушення статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт".

На переконання представника позивача, постанова винесена з порушенням вимог закону та підлягає скасуванню, у зв`язку із цим звернувся до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно п. 4 цього Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року №2344-ІІІ (далі Закон №2344-ІІІ).

Згідно зі статтею 5 Закону №2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до статті 6 Закону №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті №1567 від 08.11.2006 року (далі - Порядок №1567).

Згідно з пунктом 2, 4 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктом 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі Європейська угода).

Відповідно до статті 53 Закону №2344-ІІІ організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень. До міжнародних перевезень пасажирів та небезпечних вантажів допускаються резиденти України, які мають досвід роботи на внутрішніх перевезеннях на договірних умовах не менше ніж три роки.

При виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж.

Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Пунктами 25, 26, 27 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Верховним Судом у постановах від 17.07.2018 року у справі №802/1836/17-а зазначено, що приписи Закону зобов`язують автомобільних перевізників, водіїв мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують перевезення.

Отже, відсутність у водія на момент проведення перевірки передбачених документів становить склад господарського правопорушення, за яке до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф.

Судом встановлено, що 08.01.2025 на автомобільній дорозі по вул. Київська, м. Вінниця, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області проведено перевірку транспортного засобу марки "VAN HOOL", номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

За наслідками проведеної перевірки складено акт д 08.01.2025 №АР 060555, в якому зафіксовано порушення статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: відсутність на момент перевірки документів, роздруківка з цифрового тахографа водія ОСОБА_2 з 11:46 07.01.2025 по 08:24 08.01.2025, відсутня роздруківка водія ОСОБА_3 з 05:06 05.01.2025 по 05:26 08.01.2025 або бланк підтвердження діяльності водія, визначених положеннями Закону № 2344-ІІІ та Порядку № 1567 на момент проведення рейдової перевірки.

13.02.2025 року Відділом державного контролю (нагляду) у Вінницькій області винесено постанову №ПШ 080384, якою на позивача накладено адміністративно - господарський штраф у сумі 34000 грн., за порушення статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Так, на переконання представника позивача, постанова винесена з порушенням вимог закону та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем встановлено не правильну кваліфікацію правопорушення і в даному випадку підлягає застосуванню абзац 11 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зауважує, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт встановлена приписами статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Зокрема, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:

- виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 6 частини 1);

- управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 11 частини 1).

Вказаними нормами Закону передбачена кваліфікація різних за своїм складом порушень: відсутність документів, передбачених статтею 53 вказаного Закону та порушення вимог використання тахографа, які полягають у виконанні міжнародного автомобільного перевезення без контрольного пристрою (тахографу) або з вимкненим тахографом; відсутності щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водія.

Суд зауважує, що роздруківка на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водіїв є документом, передбаченим статтею 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", необхідним для виконання міжнародних перевезень для усіх перевізників (резидентів та нерезидентів) та видів перевезень (пасажирських, вантажних), які використовують у своїх транспортних засобах цифровий тахограф. Тобто вказаний документ, відсутність якого встановлено у позивача, є загальнообов`язковим при виконанні міжнародних перевезень транспортними засобами, обладнаним цифровим тахографом; інші документи, наведені в частинах 3-6 статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", є спеціальними для кожного з видів перевезень (вантажних/пасажирських) та особи перевізника (резидент/нерезидент).

Оскільки, щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія не можна ототожнювати з роздруківками на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія, норми абзацу 11 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" не є застосовними у даному випадку.

Водночас, правильною кваліфікацією відсутності роздруківки на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія є саме приписи абзацу 6 частини 1 статті 60 вказаного Закону.

До аналогічного висновку дійшов й Восьмий апеляційний адміністративний суд що відображено у постановах від 17.10.2023 у справі № 380/6783/23, від 09.01.2024 у справі № 260/5001/23.

Окремо суд зазначає, що позивач не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б спростовували правомірність прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.

Так, роздруківки з цифрового тахографа водія ОСОБА_2 за період з 11:46 07.01.2025 по 05:24 08.01.2025 та водія ОСОБА_3 за період з 05:06 05.01.2025 по 05:26 08.01.2025 не містили інформації про режими праці та відпочинку водіїв за зазначені відрізки часу.

Щодо наданих бланків діяльності наявних у матеріалах справи, слід звернути увагу, що згідно з бланком підтвердження діяльності ОСОБА_2 зазначено, що водій не здійснював перевезення з 05:30 05.12.2024 по 07:30 08.01.2025 включно. Натомість, як убачається з роздруківок даних роботи тахографа, наявна інформація за 07.01.2025, що підтверджує недостовірність даних, зазначених у бланку підтвердження діяльності водія.

Згідно з бланком підтвердження діяльності ОСОБА_3 , зазначено, що водій не здійснював перевезення з 07:10 05.01.2025 по 07:30 08.01.2025 включно. Натомість, як убачається з роздруківок даних роботи тахографа, наявна інформація за 05.01.2025, яка також підтверджує недостовірність зазначених у бланку даних та робить відповідний документ недійсним.

Отже, бланки підтвердження діяльності водіїв не можуть вважатися достовірними, оскільки їх відомості суперечать даним тахографа

Також суд враховує висновки Верховного Суду у постанові від 29.01.2020 у справі №814/1460/16 в яких зазначено, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення (вчинення дії, допущення бездіяльності).

Отже, саме під час перевірки водій зобов`язаний надати перевіряючим належні та дійсні документи, на підставі яких виконуються перевезення.

Позивачем не наведено обґрунтованих доводів проти оскаржуваної постанови, які б доводили неправомірність притягнення його до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу, а саме факту наявності на момент перевірки у водія необхідних документів, визначених ст. 53 Закону №2344-III, та їх пред`явлення на перевірку.

Відповідно до пункту 20 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567 (далі - Порядок №1567) виявлені під час рейдової перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Відповідно до додатку 5 Порядку №1567 постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу містить чіткі пункти до заповнення під час її винесення керівником територіального підрозділу органу Укртрансбезпеки та виноситься на підставі акту виявлених порушень.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що в акті перевірки від 08.01.2025 №АР 060555 в повній мірі зазначено, які документи були відсутні під час проведення перевірки та яка відповідальність за це передбачена законодавством України про автомобільний транспорт.

При цьому, оскаржувана постанова оформлена у відповідності до вимог додатку 5 Порядку №1567.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскаржуваною постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу від №ПШ 080384 від 13.02.2025 позивача як перевізника правомірно, за наявності фактичних та правових підстав, притягнуто до відповідальності відповідно до абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а тому відсутні підстави для скасування постанови №ПШ 080384 від 13.02.2025 року про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 62005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, та докази, надані представником позивача, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог відсутні й підстави для відшкодування позивачеві понесених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Віддіду державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Василя Порика, 29, м. Вінниця, )

Суддя Мультян Марина Бондівна