Справа № 120/12300/25
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 р. Справа № 120/12300/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправну відмову відповідача у підготовці і наданні оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2023 за нормами Постанови КМУ № 704 від 30.08.2017.

Ухвалою відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Відповідач зазначає, що остання займана посада ОСОБА_1 перед звільненням у відставку була "начальник відділу ДАІ по обслуговуванню адміністративної території Гайсинського району УДАЇ УМВС у Вінницькій області", а тому позивач являвся колишнім працівником міліції, а не військовослужбовцем, у зв`язку з чим на нього не розповсюджуються положення Постанови КМ України № 704, на яку останній посилається.

Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію у відповідності до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб, що підтверджується пенсійним посвідченням позивача від 03.12.2011 серії НОМЕР_1 , в якому наявна примітка "МВС України".

Позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2023.

Листом від 15.08.2025 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для виготовлення оновленої довідки, адже питання грошового забезпечення бувших працівників міліції, які прирівняні до працівників поліції регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", а не нормами постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон №2262-ХІІ.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством для поліцейських.

Разом з тим, усі призначені за Законом №2262-ХІІ пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Вказану норму Закону №2262-ХІІ реалізовано шляхом прийняття Постанови №103, згідно з якою перерахунок пенсій осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (міліції) проведено з 01.01.2016.

Після проведення перерахунку пенсій відповідно до Постанови №103 та визнання судами її окремих положень протиправними та нечинними Кабінетом Міністрів України не прийнято жодної іншої постанови, яка б визначала умови, порядок та розміри перерахунку пенсій.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок №45).

Суд зазначає, що ці пункти врегульовували питання перерахунку пенсій військовослужбовцям, умови грошового забезпечення яких визначено Постановою №704.

Згідно з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №826/12704/18 (набрало законної сили 19.11.2019) визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови №103, який врегульовував питання перерахунку пенсії особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), за прирівняною посадою поліцейського, умови грошового забезпечення яких визначено відповідно до Постанови №988.

Відповідно до пункту 1 Порядку №45 пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

За змістом пункту 2 Порядку №45 для видачі довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії необхідно підготувати списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно з додатком 1 до Порядку.

Згідно з пунктом 3 Порядку №45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до норм пункту 5 Порядку №45 особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до Постанови №988.

Із інформації, що міститься у відзиві на позовну заяву, остання займана посада ОСОБА_1 перед звільненням у відставку була "начальник відділу ДАІ по обслуговуванню адміністративної території Гайсинського району УДАЇ УМВС у Вінницькій області", а також, пенсійне посвідчення позивача від 03.12.2011 серії НОМЕР_2 містить примітку "МВС України".

Втім, в межах даного позову позивач просить суд зобов`язати відповідача підготувати оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2023 відповідно до норм Постанови №704.

Проте, як вже вказано, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України та розмір грошового забезпечення позивача регулювався нормами Постанови №988 за прирівняною посадою поліцейського, а не нормами Постанови №704.

Суд зазначає, Постанова №704 не поширюється на осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) та поліцейських, так як для цієї категорії є Постанова №988, якою визначено складові грошового забезпечення поліцейських та схему окладів поліцейських за спеціальними званнями.

Зазначені обставини унеможливлюють підготовку оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 відповідно до норм Постанови №704.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що відмовляючи позивачу у видачі оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2023, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстав для відшкодування позивачу витрат зі сплати судового збору не має.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 12.12.25.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

Відповідач: Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) (вул. Ботанічна, буд. 24, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 45400935).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович