Справа № 205/15103/25
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження2-а/205/264/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2025 року до Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ). 21.08.2025 року позивач оновив застосунок «Резерв+» (електронний кабінет військовозобов`язаного) та побачив відмітку про порушення ним правил військового обліку та те, що його з 05.03.2025 року розшукує ТЦК та СП. У витягу з «Резерву+» причина розшуку була зазначена: «Не уточнили персональні дані вчасно». Дата початку розшуку: 05.03.2025 року. Пізніше 29.08.2025 року, коли позивач оновив застосунок «Резерв+», побачив у витягу, що змінилась причина розшуку, а саме: «Не уточнили дані в строк до 16.07.2024 року». Позивач вважає, що правила військового обліку не порушував, оскільки місце свого мешкання (що одночасно є місцем реєстрації) не змінював, інших будь-яких змін стосовно персональних даних, які б потребували уточнення в ТЦК та СП позивач не мав. Всі відповідні персональні дані позивача держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Ніяких повісток щодо явки для уточнення військово-облікових даних від ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач не отримував. 29.08.2025 року адвокат Марченко А.М. направив відповідачу адвокатський запит з метою надання інформації та роз`яснень з приводу вищевказаного порушення, а також витребування доказів (документального підтвердження) неможливості отримання посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 відомостей щодо персональних даних позивача в спосіб, установлений у примітці до ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 15.09.2025 року відповідач надав відповідь про те, що вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП мало тривалий характер, тобто починаючи з 17.07.2024 року і по момент уточнення позивачем облікових даних, тобто до 21.08.2025 року (дата створення військово-облікового документу в електронній формі через застосунок «Резерв+», тому строк притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення позивачем правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210 КУпАП, спливає лише через три місяці після закінчення вчиненого правопорушення, а саме 21.11.2025 року. Розгляд справи було призначено на 12.00 годину 16.09.2025 року. Протокол про адміністративне правопорушення відповідно на позивача за ст. 210, 210-1 КУпАП уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 не складався, постанова про адміністративне правопорушення відносно позивача також винесена не була. Позивач вважає, що строк притягнення його до адміністративної відповідальності сплив станом на дату розгляду постанови. Відповідно до постанови № 541, складеної 16.09.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за те, що він не уточнив свої облікові дані у 60-денний термін відведений Законом України, а саме в строк до 17.07.2024 року. Оскільки обов`язок уточнити дані був встановлений до 16 липня 2024 року, то вважається, що порушення вчинено 17 липня 2024 року. Відтак, зі спливом 1 року після цієї дати ТЦК та СП не має права накладати штраф, навіть якщо порушення дійсно було вчинено. Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не надано доказів, що саме ним, як начальником ТЦК СП було розглянуто справу, а не лише формально підписано постанову, а справу було розглянуто та складено постанову іншою посадовою особою, яка не має права розглядати справи за ст. 210-210-1 КУпАП, а також доказів, що в процесі підготовки до розгляду справи встановлювалась наявність компетенції щодо розгляду даної справи, встановлювалась правильність складеного протоколу (за наявності) та інших матеріалів справи, встановлювалась наявність підтверджувальних документів про належне сповіщення осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, встановлювалась необхідність витребування необхідних додаткових матеріалів, та чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (за наявності). Також зазначив, що відповідачем не надано доказів, що під час розгляду справи дійсно досліджувались докази, які можуть підвереджувати або спростовувати адміністративне правопорушення, а при накладанні стягнення були виконані вимоги ст. 33 КУпАП. Вина позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП не була доведена «поза розумним сумнівом». Оскаржувана постанова не містить чіткого викладу обставин, яке було нібито вчинено позивачем. У постанові не зазначено, на підставі яких доказів суб`єкт владних повноважень дійшов висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. З постановою № 541 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП позивач був ознайомлений після отримання її на «Укрпошті» 24.09.2025 року.

На підставі викладеного просить поновити строк на подання позову, визнати протиправною та скасувати постанову № 541 від 16.09.2025, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 10.10.2025 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом, адміністративну позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з її отримання для подання відзиву на позов.

Вказана ухвала відповідачу була доставлена до електронного кабінету в системі «Електронний суд» 24.10.2025 року.

Від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надійшов.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку задоволення позову з огляду на таке.

У ході судового розгляду встановлено, що постановою № 541 від 16.09.2025 року по справі про адміністративне правопорушення, яка була винесена начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Зі змісту постанови встановлено, що правопорушення полягає в тому, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , який був зобов`язаний уточнити свої облікові дані через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, під час дії особливого періоду і воєнного стану без поважних причин протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, а саме в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року, цього не зробив і, починаючи з 17.07.2024 року по 21.08.2025 року порушував вимоги абз. 7 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» і абз. 2 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто вимоги чинного законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізації, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з даними, наданими позивачем з застосунку «Резерв+», позивача взято на облік 23.11.2017 року, дата уточнення ОСОБА_1 даних 21.08.2025 року.

29.08.2025 року адвокат Марченко А.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до відповідача, у якому, серед іншого зазначив, що строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності сплив 17.07.2025 року. У відповіді на адвокатський запит відповідач повідомив про дату розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З постанови № 541 від 16.09.2025 року вбачається, що 03.09.2025 року відповідач отримав від позивача заяву, у якій останній просив розглянути справу без його участі та з урахуванням закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності станом на дату розгляду справи.

У постанові відповідач не задовольнив клопотання позивача про закриття провадження за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що правопорушення є триваючим і припинилося лише 21.08.2025 року, коли ОСОБА_1 уточнив дані.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (Закон № 3543-XII), Порядком організації та ведення військового обліку призовників, і військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі підприємства, установи й організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з частиною 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту,за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже, враховуючи вимоги зазначеного абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз. 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Частина 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024.

Враховуючи, що позивач є військовозобов`язаним, то був зобов`язаний уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані, однак, в порушення закону до 16.07.2024 року (включно) їх не уточнив, а уточнив їх лише 21.08.2025 року.

З наведеного вбачається, що позивач дійсно вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У постанові начальник ТЦК та СП посилався на позицію Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі № 804/401/17, відповідно до якої триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Частиною 1 ст. 38 КУпАП дійсно передбачається, що за загальним правилом адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Разом з тим законом встановлено спеціальне правило щодо строків притягнення до адміністративною відповідальності за ст. 210-1 КУпАП. Так, відповідно до ч. 9 ст. 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Враховуючи викладене, строк притягнення до адміністративної відповідальності за те, що ОСОБА_1 як військовозобов`язаним не було в строк до 16.07.2024 року (включно) уточнено персональні дані, почав відраховуватися від дня вчинення правопорушення 17.07.2024 року та притягнення після спливу року після вчинення, тобто після 17.07.2025 року є порушенням строку притягнення до відповідальності.

Однак п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що постанова № 541 від 16.09.2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП винесена після закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, а тому підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Щодо інших підстав позову, суд не вбачає необхідності у наданні їм оцінки, оскільки вони не впливають на висновок суду.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України судовий збір у розмірі 484,48 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 77, 78, 90, 229, 242-246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 38, 126, 245, 251-252, 280 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову № 541, винесену 16.09.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г.Остапенко