Справа № 308/14740/25
Суддя: Деметрадзе Т. Р.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

секретаря судового засідання Дударева Е.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовною заявою адвоката Матюшко Любов Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Матюшко Л.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №4615-1 від 30.11.2024.

В позові вказує, що Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення за № 4615-1 від 30 листопада 2024 року, яка винесена т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Зазначає, що як вбачається із тексту постанови підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стала нібито невиконання вимоги передбаченої підпунктом 1 пункту 2 розділу 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХдо від 11.04.2024 року, яка передбачає, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим законом, уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, перебуваючи у приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 30.11.2025 року ОСОБА_1 не надав відомостей, які б підтверджували факт виконання вищезгаданої вимоги.

Між тим, органом, яким складено відповідну оскаржувану постанову, не надано жодного доказу порушення ОСОБА_1 закону, а саме не оновлення даних протягом встановлених строків. Під час його затримання та доставки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як це зазначено в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 був пред`явлений військово-обліковий документ за №4, що був виданий ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) 05.11.2025 року в замін втраченого військового квитка, я ким під час видачі документу адміністративне правопорушення - не оновлення облікових даних не зафіксовано, протокол та постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за несвоєчасне оновлення даних ТЦК не приймалось, що свідчить про відсутність порушення з його боку боку на час видання військово-облікового документу. Також в оскаржуваній постанові зазначено, що на час його затримки у нього був відсутній електронний кабінет військовозобов`язаного «Резерв+».

Додатково згідно поданого клопотання вказує, що оскаржувана постанова винесена 30.11.2024 року. Однак відповідачем не було вручено копію постанови одразу після розгляду справи, доказів направлення немає та позивач не отримував постанову поштою.

У зв`язку з наведеним, просить суд поновити строк на звернення до суду з позовом, постанову №4615-1 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_3 від 30.11.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП визнати протиправною та скасувати, вирішити розподіл судових витрат.

Позивач не скористався правом на участь у судовому засіданні та його представник Матюшко Л.І. подала заяву, згідно якої позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за без їх участі та задоволити позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд проводить розгляд справи по суті, на підставі наявних доказів та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Зважаючи на ту обставину, що постанова винесена 30.11.2024, беззаперечних доказів отриманні постанови у день її складення не надано, останній оскаржує постанову РТЦК та мав можливість отримати правову допомогу лише через деякий час, суд приходить до переконання, що позивачу необхідно поновити строк на подання даного позову.

З матеріалів справи встановлено, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_4 №4615-1 від 30.11.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 000 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ч. 1 і 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72, 77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

З урахуванням принципу диспозитивної, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Із наведеної вимоги закону слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно за клопотанням позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховним Судом у постанові №162/445/16-а від 02 вересня 2020 року.

Згідно ч. 2, 3 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За приписами п. 1 розділу «Загальні питання» Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

У пункті 2 абзаці 3 вказаного Положення зазначено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Відповідно до п. 7 розділу «Загальні питання» Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Оскаржувана постанова винесена т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_5 , який є працівником органу ТЦК та СП. Відповідачем у справі зазначено ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Одночасно, ІНФОРМАЦІЯ_5 не є суб`єктом владних повноважень (юридичною особою публічного права, працівником якої винесено оскаржувану постанову).

В даному випадку, належним відповідачем у справі має бути ІНФОРМАЦІЯ_6 , як суб`єкт владних повноважень який має виступати відповідачем у зазначеній категорії справ, тобто позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у постанові №524/7691/23 від 12 листопада 2025 року.

Відповідно до ст.ст. 25, 26, 42 Кодексу адміністративного судочинства України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

З клопотанням чи заявою про заміну відповідача належним відповідачем (залучення співвідповідача), яким є саме ІНФОРМАЦІЯ_6 , позивач до суду не звертався. Поряд з цим, за вимогами закону за відсутності відповідного клопотання позивача, суд позбавлений можливості залучити належного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Суд звертає увагу, що згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Суд зазначає, що інші доводи позивача не підлягають оцінці судом у цьому провадженні, оскільки, позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і законність його дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

З огляду на те, що суд, з урахуванням принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, не може без згоди або клопотання позивача самостійно замінити одного відповідача на іншого або залучити співвідповідача, тому заявлені позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають залишенню без задоволення, оскільки їх пред`явлено до неналежного відповідача, тобто не до тієї особи, яка має відповідати за ними (в даному випадку належним відповідачем у справі має бути ІНФОРМАЦІЯ_6 , як суб`єкт владних повноважень, який може виступати відповідачем у зазначеній категорії справ).

Зважаючи на вищенаведене, суд доходить висновку, що вимоги ОСОБА_1 заявлено до неналежного відповідача, відтак у позові відмовляє.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що він не позбавлений права звернутися із позовом до суду про скасування оскаржуваної постанови до належного відповідача та клопотати про поновлення строку звернення до суду як такого, що пропущений з поважних причин

На підставі ст. 210-1, ст.ст. 247, 251, 258, 280, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 №154, ст.ст. 5, 9, 25, 26, 42, 46, 48, 77, 122, 210, 241, 243, 286, 294-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із вказаним позовом.

Позовну заяву адвоката Матюшко Любов Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк з дня його проголошення (складання). Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 12.12.2025.

Суддя Т.Р. Деметрадзе