Справа № 440/15291/25
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/15291/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №05 від 15.08.2025 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 31.05.2025 на підставі пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зарахувавши до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, період роботи з 19.03.1996 по 19.09.1999, з 13.01.2005 по 12.01.2010, з 15.01.2010 по 31.05.2016 у Філії Газопромислове управління «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування».

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі також відповідач, ГУ ПФУ у Вінницькій області), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 12.11.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що має загальний трудовий стаж 36 років 05 місяців 0 днів, з яких 20 років 11 місяців 19 днів пільгового стажу роботи на відповідні посаді, що відносить до списку №2.

Позивач, вважаючи, що у нього достатньо страхового та пільгового стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення такої пенсії. Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 15.08.2025 №05 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З вказаним рішенням позивач не погодився, зазначаючи про те, що його посада відповідає назві посади «електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки» відповідно Списків професій, посад, які діяли у період роботи позивача, затверджені постановою КМУ №162 від 11.03.1994 та постановою КМУ №36 від 16.01.2003.

Отже, на думку позивача, рішення відповідача від 06.03.2024 №71 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах винесено протиправно, а тому він був змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

До суду 28.11.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В даному відзиві, зокрема, зазначено, що ГУ ПФУ у Вінницькій області рішенням від 15.08.2025 №05 відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи у розмірі 12 років 06 місяців.

Додатково вказано, що до пільгового стажу позивача не зараховано період роботи 19.03.1996 по 31.05.2016, згідно з довідкою № ПГВ 25.1.2-2610 від 22.08.2024 на посаді «електрогазозварник», оскільки дана посада не відповідає назві посади «електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки» відповідно до Списків професій, посад, які діяли у період роботи Позивача, затверджені постановою КМУ №162 від 11.03.1994 та постановою КМУ №36 від 16.01.2003. В наказах про результати атестації робочого місця позивача також назва посади «електрогазозварник» не відповідає діючим у період роботи Спискам професій, посад, затвердженим постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 постановою КМУ №36 від 16.01.2003. В акті зустрічної перевірки №1600-0902/4944(2173) від 29.07.2025 вищевказаного періоду роботи зазначено, що позивач працював на посаді «електрогазозварник» (посада не відповідає назві посади відповідно Списків професій посад, які діяли у період роботи позивача).

На думку відповідача, Головне управління правомірно відмовило позивачу у зарахуванні періодів з 19.03.1996 по 31.05.2016 до пільгового стажу за Списком №2.

Враховуючи те, що позивачем не були виконані обов`язкові вимоги для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачені пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, своє рішення про відмову у призначенні пенсії відповідач вважав обґрунтованим та правомірним.

Зважаючи на викладене, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обставини справи, встановлені судом

08.08.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зі заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно зі Списком №2.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву та документи ОСОБА_1 від 08.08.2025 було передано на розгляд ГУ ПФУ у Вінницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15.08.2025 №05 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за віком за Списком №2 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У рішенні зазначено, що необхідний пільговий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", має становити 12 років 06 місяців.

Пільговий стаж роботи ОСОБА_1 становить 06 років 01 місяць 10 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до пільгового стажу не зараховано період роботи з 19.03.1996 по 31.05.2016 відповідно до довідки №ПГВ 25.1.2-2600 від 22.08.2024 на посаді «електрогазозварник», оскільки дана посада не відповідає назві посади «електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки» відповідно до Списків професій, посад, які діяли у період роботи Позивача, затверджені постановою КМУ №162 від 11.03.1994 та постановою КМУ №36 від 16.01.2003. В наказах про результати атестації робочого місця позивача також назва посади «електрогазозварник» не відповідає діючим у період роботи Спискам професій, посад, затвердженим постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 постановою КМУ №36 від 16.01.2003. В акті зустрічної перевірки №1600-0902/4944(2173) від 29.07.2025 вищевказаного періоду роботи зазначено, що позивач працював на посаді «електрогазозварник» (посада не відповідає назві посади відповідно Списків професій посад, які діяли у період роботи позивача) і при цьому не уточнено характер виконуваної роботи, зокрема, не досліджено, чи був зайнятий заявник різанням та ручним зварюванням на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, тому акт в даній частині потребує доопрацювання.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XI (далі Закон №1788-XI) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

В силу пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Висновки щодо правозастосування

Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є встановлення факту перебування особи на посаді та виконання нею робіт зі шкідливими і важкими умовами праці за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

У даному адміністративному спорі відповідач піддав сумніву наявність пільгового стажу ОСОБА_1 в частині періодів роботи з 19.03.1996 по 31.05.2016 у Філії Газопромислове управління «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування».

Для висновку про відсутність у ОСОБА_1 пільгового стажу відповідач у спірному рішенні №05 від 15.08.2025 визначив підставу пільговий стаж становить 06 років 01 місяць 10 днів, решта стажу не зарахована, оскільки посада «електрогазозварник» не відповідає назві посади, яка міститься у Списку №2.

Судом досліджено копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданої 13.08.1988, зі змісту якої встановлено, що у періоди трудової діяльності позивача з 19.03.1996 (наказ №180-к від 14.03.1996) по 31.05.2016 (наказ про звільнення №444п від 31.05.2016) працював електрогазозварником.

Постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" у розділі ХХХІІІ "Загальні професії» містить професію 756 електрогазозварника.

Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» у розділі ХХХІІІ "Загальні професії» також містить професію 33 електрогазозварника.

Отже, впродовж періоду з 19.03.1996 по 31.05.2016 ОСОБА_1 працював електрогазозварником у Філії Газопромислове управління «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування», та протягом цього періоду його трудова діяльність була віднесена до професій та посад, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

Щодо посилання пенсійного фонду про невідповідність назви професії позивача, суд зазначає наступне.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерством праці та соціальної політики від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок № 383) визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або відсутності у ній необхідних записів, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Судом встановлено, що в Довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 22.08.2024 №ПГВ25.1.2-2610 професія ОСОБА_1 «електрогазозварник» визначена саме відповідно до повної назви професії у Списку №2, затверджених постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 постановою КМУ №36 від 16.01.2003, а саме «електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки» /а.с.18/.

Вказане усуває будь-які сумніви щодо відповідності посади, яку займав позивач у спірний період, саме тій, що передбачена нормами про пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до вищевказаної довідки за період з 19.03.1996 по 19.09.1999, з 13.01.2005 по 12.01.2010, з 15.01.2010 по 31.05.2016 пільговий стаж позивача складає 14 років 10 місяців 19 днів, що є більшим за необхідний пільговий стаж, передбачений частиною 2 статті 114 Закону №1058-IV.

Тому посилання органу пенсійного фонду на невідповідність назви посади позивача у своєму рішенні про відмову в призначенні пенсії через недостатність пільгового стажу є необґрунтованими.

Отже, Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області протиправно не враховано досліджені вище спірні періоди роботи позивача до його пільгового стажу.

Трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_1 , виданої 13.08.1988, підтверджено, що позивач працював у період з 19.03.1996 по 31.05.2016 у Філії Газопромислове управління «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» /а.с.89/.

Записи про спірний період роботи засвідчено відповідними печатками підприємства.

Періоди роботи на відповідних посадах та сам факт роботи позивача у Філії Газопромислове управління «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» не оспорювалися відповідачем.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи позивача відповідачем суду не надано; факт і періоди роботи визначаються відповідачем; професія та посада позивача міститься у списках виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а тому, на думку суду, період з 19.03.1996 по 31.05.2016 безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні пільгового стажу роботи.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, суд вважає, що зарахування періоду роботи з 19.03.1996 по 31.05.2016 у Філії Газопромислове управління «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування», до пільгового стажу є варіантом правомірної поведінки, від якого відповідач безпідставно ухилився, тому це питання не може бути віднесено до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.

Права позивача порушені саме рішенням №5 від 15.08.2025 про відмову у призначенні пенсії.

За таких обставин суд, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає належним та необхідним способом захисту порушеного права позивача визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії №5 від 15.08.2025 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Це рішення винесено відповідачем необґрунтовано та без урахування фактів, що мають значення для вирішення заяви позивача.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Матеріалами справи встановлено, що 08.08.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зі відповідною заявою, тобто не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи статті 9 КАС України, приймаючи до уваги докази, наявні у матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, суд приходить висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 31.05.2025, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 19.03.1996 по 19.09.1999, з 13.01.2005 по 12.01.2010 та з 15.01.2010 по 31.05.2016.

Водночас, позовна вимога про зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити нарахування та виплату пенсії задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_1 після призначення пенсії перебуватиме на обліку в Головному управлінні ПФУ в Полтавській області. Отже, після виконання ГУ ПФУ у Вінницькій області рішення суду у даній справі, в ГУ ПФУ в Полтавській області виникне обов`язок нарахувати та здійснити відповідні виплати.

Таким чином позов підлягає задоволенню частково.

Розподіл судових витрат

При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у загальній сумі 1211,20 грн.

Керуючись правилами розподілу судових витрат, встановленими статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд стягує цю суму на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ПФУ у Вінницькій області.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21102, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії за віком №05 від 15.08.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 31.05.2025, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 19.03.1996 по 19.09.1999, з 13.01.2005 по 12.01.2010 та з 15.01.2010 по 31.05.2016.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн (тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.С. Шевяков