Справа № 460/10124/25
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2025 року м. Рівне №460/10124/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду через свого представника з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач / ГУ ПФУ в Рівненській області), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Рівненській області, що полягає у невиплаті поточної пенсії, а також недоотриманої пенсії, починаючи з 07.10.2009, на визначений банківський рахунок;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області здійснювати виплату поточної пенсії, включаючи суму недоотриманої пенсії з 07.10.2009, з урахуванням перерахунку та компенсацією втрати частини доходів, на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк».

В обгрунтування заявлених вимог представник позивача вказав, що ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області. У період до 2001 року позивач отримувала належну їй пенсію за віком, виплату якої відповідачем припинено після її виїзду за кордон до Ізраїлю. Зазначив, що незважаючи на судові рішення в адміністративних справах №460/8138/20 і №460/2260/22, що набрали законної сили, а також наявність реквізитів банківського рахунка, відкритого на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Приватбанк», відповідач не здійснив виплату належної позивачу пенсії за період з 07.10.2009. У зв`язку із відкриттям ОСОБА_1 нового банківського рахунка в АТ «Ощадбанк», у квітні 2025 року представник позивача звернувся до ГУ ПФУ в Рівненській області із заявою про виплату пенсії на цей рахунок. Однак, відповідач відмовив у виплаті пенсії позивачу на зазначений рахунок, посилаючись на припинення виплати пенсії з 01.05.2022. Таку відмову представник позивача вважає безпідставною та незаконною, оскільки остання суперечить зобов`язанням, установленим для відповідача згаданими вище судовими рішеннями. При цьому стверджує, що всі фактичні обставини цієї справи не являються предметом спору між сторонами, оскільки більшість з них встановлено преюдиційним рішенням суду у справі №460/8138/20 та не потребують доказування. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 16.06.2025 позовна заява залишалась без руху.

Ухвалою суду від 30.06.2025 продовжено процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 04.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/10124/25 та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою суду відповідачу установлено строк для подання відзиву на позовну заяву та витребувано додаткові докази по справі.

Згідно з відомостями автоматизованої системи документообігу суду, копію (електронний примірник) ухвали суду від 04.08.2025 доставлено до електронного кабінету ГУ ПФУ в Рівненській області у підсистемі «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 04.08.2025, проте станом на день ухвалення цього рішення відповідач своїм правом на подання суду відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою суду від 15.12.2025 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягає у невиплаті позивачу поточної та недоотриманої пенсії за період з 07.10.2009 до 27.04.2025 на визначений нею банківський рахунок, а також зобов`язання відповідача здійснити позивачу виплату поточної пенсії, включаючи суму недоотриманої пенсії, за період з 07.10.2009 до 27.04.2025, з урахуванням перерахунку та компенсації втрати частини доходів, на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк».

В силу приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні у справі матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду й вирішення спору по суті, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області з 1998 року як одержувач пенсії за віком.

У зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю, з 2001 року виплату пенсії позивачу було припинено.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 в адміністративній справі №460/8138/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021, позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій задоволено частково; визнано протиправними та скасовано рішення відповідача про відмову у поновленні пенсії позивачу від 10.04.2020 №83/03.15-24 та від 31.08.2020 №7381-7564/Г-03/8-1700/20; зобов`язано відповідача поновити виплату пенсії позивачу з 07.10.2009 відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснити виплату відповідної пенсії; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 08.11.2021 у справі №460/8138/20 касаційну скаргу Меламеда В.Б. в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з проведенням компенсації втрати частини доходу та у вказаній частині ухвалено нове рішення, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснити нарахування і виплату відповідної пенсії з проведенням компенсації втрати частини доходу; в іншій частині рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 залишено без змін.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі №460/8138/20 набрало законної сили 22.06.2021, а постанова Верховного Суду від 08.11.2021 у цій же справі 08.11.2021. Отже такі судові рішення є обов`язковим для виконання ГУ ПФУ в Рівненській області.

На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі №460/8138/20, з липня 2021 року ГУ ПФУ в Рівненській області поновлено виплату пенсії ОСОБА_1 через відділення поштового зв`язку №33024.

У зв`язку із неотриманням позивачем пенсії через згадане вище відділення поштового зв`язку протягом шести місяців підряд, з 01.05.2022 відповідачем припинено виплату такої пенсії.

28.04.2025, через портал електронних послуг Пенсійного фонду України, представник позивача Меламед В.Б. подав до ГУ ПФУ в Рівненській області заяву від 28.04.2025 за вих. №11552 про проведення виплати пенсії ОСОБА_1 на визначений нею банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», до якої долучив: 1) апостильовану та нотаріально засвідчену довіреності ОСОБА_1 на користь Вадима Меламеда; 2) заяву ОСОБА_1 від 08.04.2025 про виплату пенсії або грошової допомоги; 3) ордер про надання правової допомоги; 4) належним чином засвідчену копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.23-25, 26, 27, 28-29, 30-33, 34).

У відповідь на вказану заяву, відповідач листом від 27.05.2025 за вих. №10737-9809/М-02/8-1700/25 повідомив представнику позивача, зокрема, про те, що на виконання рішення суду від 22.11.2019 №460/2074/19 виплату пенсії ОСОБА_1 , яка постійно проживає в Ізраїлі, було поновлено в липні 2021 року. Виплата пенсії проводилась через поштове відділення 33024 за адресою, яка зазначена в електронній пенсійній справі. Виплату пенсії ОСОБА_1 припинено з 01.05.2022 відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У зв`язку з цим, покликаючись на норми Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, та Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, особам, які тимчасово проживають за межами України, або проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, або виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №299, пенсійний орган вказав, що у разі надходження у встановленому порядку заяви ОСОБА_1 з необхідними документами (додатками), буде розглянуто питання щодо поновлення виплати раніше призначеної їй пенсії (а.с.35-37).

Вважаючи протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Рівненській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії на визначений нею у заяві від 28.04.2025 банківський рахунок, представник позивача звернувся до суду з цим позовом з метою захисту порушених прав та інтересів позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України (далі також Основний Закон України) установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Основного Закону України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, право на отримання пенсії як складова права на соціальний захист є конституційним правом громадян.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV).

За визначенням, наведеним в статті 1 Закону №1058-ІV, пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону №1058-ІV, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання питання обчислення страхового стажу та пенсійного забезпечення» від 25.04.2024 №3674-IX (набрав чинності з 23.06.2024) Закон №1058-ІV доповнено, зокрема, статтею 47-1, згідно з якою виплата пенсії особам, які тимчасово проживають за межами України, здійснюється на поточні рахунки, відкриті в установах банків, розташованих на території України, за умови проходження особою фізичної ідентифікації до 31 грудня кожного календарного року.

Порядок виплати пенсії на час тимчасового проживання за кордоном встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З аналізу змісту наведених вище правових норм висновується, що у разі фактичного проживання пенсіонера в межах України виплата пенсії, за його вибором, може здійснюватися організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій (наприклад, через відділення поштового зв`язку), або через установи уповноважених банків. У свою чергу, у разі проживання пенсіонера за межами України виплата пенсії здійснюється на поточні рахунки, відкриті в установах банків, розташованих на території України, за умови проходження такою особою фізичної ідентифікації до 31 грудня кожного календарного року.

На виконання вимог статті 47-1 Закону №1058-ІV, 11.02.2025 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №299, якою затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, особам, які тимчасово проживають за межами України, або проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, або виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території (набрав чинності з 20.03.2025; далі Порядок №299).

Пунктом 1 Порядку №299 передбачено, що цей Порядок визначає механізм виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - страхові виплати), зокрема, особам, які тимчасово проживають за межами України.

Відповідно до пункту 2 цього Порядку, під терміном «особи, які тимчасово проживають за межами України» розуміються громадяни України, які перебувають за межами України не менше ніж 183 дні (включаючи дні від`їзду та приїзду) протягом календарного року або отримали тимчасовий захист чи статус біженця за межами України у зв`язку з агресією Російської Федерації та не оформляли документів для постійного проживання за кордоном згідно із статтею 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Як установлено вище судом, позивач є громадянкою України, з 1998 року має статус пенсіонера та перебуває на обліку у відповідача. Разом з тим, починаючи з 2001 року ОСОБА_1 виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, а отже, у розумінні Порядку №299, вона є особою, яка тимчасово проживає за межами України.

Пунктом 5 Порядку №299 установлено, що виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат проводиться територіальним органом Пенсійного фонду України, в якому особа востаннє перебувала на обліку, або за заявою одержувача: 1) за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання на території України; 2) за зазначеним у заяві місцем проживання (перебування) на підконтрольній Україні території.

У разі відсутності заяви, передбаченої абзацами першим - третім цього пункту, територіальний орган Пенсійного фонду України, який проводить виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат, визначається постановою правління Пенсійного фонду України.

За правилами пункту 6 цього ж Порядку, одержувачам, які тимчасово проживають за межами України, і тим, які проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат здійснюється за умови проходження особою фізичної ідентифікації до 31 грудня кожного календарного року.

Фізична ідентифікація одержувачів як процедура встановлення ідентифікаційних даних особи із документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної особи, здійснюється органами Пенсійного фонду України або установою уповноваженого банку, в якій особа отримує пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), страхові виплати.

До фізичної ідентифікації прирівнюється:

- авторизація в особистому електронному кабінеті на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України за допомогою віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія. Підпис» («Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Дія);

- ідентифікація особи за допомогою відеоконференцзв`язку, проведеного територіальним органом Пенсійного фонду України із дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час сеансу якого пред`являються документи, що посвідчують особу, відповідно до порядку, встановленого правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінцифри.

Для підготовки даних для процедур ідентифікації особи за допомогою відеоконференцзв`язку та узагальнення їх результатів можуть використовуватись інформаційні технології із застосуванням складних комплексних завдань, системи наукових методів досліджень і алгоритмів обробки інформації, отриманих або самостійно створених під час роботи (елементи штучного інтелекту);

- посвідчення в установленому порядку за зверненням одержувача, який тимчасово проживає за кордоном, відповідною закордонною дипломатичною установою України факту, що особа є живою.

Документ про посвідчення факту, що фізична особа є живою, разом із письмовою заявою особи про продовження виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат, складеною в довільній формі, надсилається рекомендованим поштовим відправленням або поштовим відправленням з оголошеною цінністю територіальному органу Пенсійного фонду України за місцем її перебування на обліку. Заява про продовження виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат разом із сканованою копією документа про посвідчення факту, що фізична особа є живою, яка відповідає оригіналу документа і придатна для сприйняття її змісту (повинна містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), може бути подана через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України із використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Установи уповноважених банків щомісяця до 25 числа в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису через захищені канали зв`язку надсилають згідно з протоколами обміну інформацією Пенсійному фонду України інформацію про одержувачів, які пройшли фізичну ідентифікацію, та дату її проведення відповідно до абзацу другого цього пункту.

У свою чергу, згідно з пунктом 4 Порядку №299, пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) та страхові виплати виплачуються через установи уповноважених банків відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 (далі Порядок №1596).

Так, абзацом другим пункту 4 Порядку №1596 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виплата пенсій особам, які тимчасово проживають за кордоном, здійснюється на поточні рахунки, відкриті в установах уповноважених банків, розташованих на території України.

За пунктом 5 Порядку №1596, уповноважені банки проводять операції з відкриття поточних рахунків, зарахування сум пенсій та грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на поточні рахунки і їх виплати відповідно до зобов`язань, визначених додатком до Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1231, та укладених договорів, передбачених пунктом 3 цього Порядку.

У пункті 6 Порядку №1596 закріплено, що одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

Матеріалами справи підтверджується, що 28.04.2025, через портал електронних послуг Пенсійного фонду України, представник позивача Меламед В.Б. подав до ГУ ПФУ в Рівненській області заяву від 28.04.2025 за вих. №11552 про проведення виплати пенсії ОСОБА_1 на визначений нею банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», до якої долучив необхідні документи, в тому числі, заяву позивача від 08.04.2025 про виплату пенсії або грошової допомоги.

З аналізу змісту згаданої вище заяви від 08.04.2025 судом установлено, що цей документ: адресований ГУ ПФУ в Рівненській області від імені ОСОБА_1 ; містить усі необхідні реквізити поточного банківського рахунка, відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 для перерахунку сум належної їй пенсії (грошової допомоги, іншої грошової виплати), а також містить засвідчене підписом уповноваженого працівника банку Попадюк Д.С. підтвердження того, що під час відкриття цього банківського рахунка нею проведено ідентифікацію позивача, в тому числі з обов`язковим пред`явленням паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством для з`ясування місця її проживання (а.с.34).

На переконання суду, вказана заява є належним та достатнім доказом проходження позивачем 08.04.2025 передбаченої статтею 47-1 Закону №1058-ІV і пунктом 6 Порядку №299 фізичної ідентифікації одержувача пенсії через установу самостійно обраного нею уповноваженого банку, в якому вона висловила бажання отримувати таку виплату (АТ «Ощадбанк»).

Доказів протилежного судом не встановлено та відповідачем не надано.

При цьому, суд критично оцінює викладені у позовній заяві твердження представника позивача про наявність у відповідача у період до 28.04.2025 реквізитів банківського рахунка позивача, відкритого на її ім`я в АТ «Приватбанк», оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження таких обставин.

Також, суд не бере до уваги доводи представника позивача про те, що пенсійним органом відмовлено у виплаті пенсії позивачу на новий банківський рахунок, визначений у її заяві від 28.04.2025, у зв`язку із поданням такої заяви ним як представником, позаяк такі доводи спростовуються змістом листа-відповіді ГУ ПФУ в Рівненській області від 27.05.2025 за вих. №10737-9809/М-02/8-1700/25, який не містить подібних тверджень (агрументів, висновків тощо).

У той же час, суд звертає увагу, що, згідно з вказаним вище листом-відповіддю, пенсійним органом жодним чином не заперечується наявність у ОСОБА_1 права отримувати належну їй пенсію на визначений у заяві від 28.04.2025 банківський рахунок. Натомість, відповідачем зазначено, що підставою для відмови у виплаті пенсії на такий банківський рахунок є виключно факт припинення виплати позивачу пенсії з 01.05.2022 відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону №1058-ІV, а також необхідність вжиття нею визначених законодавством заходів для поновлення виплати пенсії.

Суд зауважує, що, виходячи зі змісту наведених вище положень пенсійного законодавства, при вирішенні питання щодо встановлення / зміни способу (порядку) одержання пенсіонером належної йому пенсії необхідною та обов`язковою умовою є факт отримання такою особою відповідної пенсії.

Разом з тим, у ході розгляду цієї справи судом установлено фактичні обставини щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.05.2022 за рішенням територіального органу Пенсійного фонду на підставі пункту 4 частини першої статті 49 Закону №1058-ІV, а саме у зв`язку із неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.

За таких обставин, першочерговому вирішенню позивачем підлягає питання поновлення виплати їй пенсії та/або правомірності (обґрунтованості) рішення територіального органу ПФУ щодо припинення виплати їй такої пенсії, що не є предметом позову в межах даної адміністративної справи, а тому не оцінюється судом.

В контексті наведеного суд вважає за необхідне зазначити, що механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення, продовження пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) (…) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

У період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох наступних місяців після місяця, в якому його буде припинено чи скасовано, заява про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном, заява про призначення (поновлення) пенсії та документи, необхідні для призначення (поновлення) пенсії, особами, які у зв`язку з агресією Російської Федерації тимчасово проживають за кордоном (крім осіб, які проживають на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором) та отримали тимчасовий захист або статус біженця (далі - особи, які тимчасово проживають за кордоном), можуть надсилатись поштою.

Згідно з пунктами 2.8, 2.9 розділу ІІ цього Порядку, поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Під час подання заяв, передбачених пунктом 1.1 розділу І, пунктом 3.1 розділу III та пунктом 5.1 розділу V цього Порядку, особою пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтво про народження дитини (за відсутності у дитини паспорта громадянина України). Особи, які тимчасово проживають за кордоном (крім осіб, які проживають на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором), надсилають копії вищезазначених документів, засвідчені в порядку, визначеному пунктом 2.23 цього розділу, та документ про посвідчення факту, що фізична особа є живою.

Положеннями пункту 2.23 розділу ІІ Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення (поновлення) пенсії особи, які тимчасово проживають за кордоном (крім осіб, які проживають на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором), додають копії документів, в тому числі документів про отримання тимчасового захисту або статусу біженця та реєстрацію їх місця тимчасового проживання / перебування за кордоном (з перекладом), засвідчені дипломатичним представництвом або консульською установою України або нотаріально.

Слід також врахувати, що за правилами пункту 8 Порядку №299, пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) та страхові виплати, виплату яких припинено до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №299, у зв`язку з непроходженням одержувачем фізичної ідентифікації, скасуванням дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесенням відомостей про це до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, поновлюються за заявами про поновлення виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат, що надійшли до органів Пенсійного фонду України, зокрема поданими з використанням віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія.Підпис» («Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Дія), або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, у разі встановлення органами Пенсійного фонду України особи отримувача в режимі відеоконференцзв`язку із дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час якого пред`являються документи, що посвідчують особу.

Одержувачі, які тимчасово проживають за межами України або отримали тимчасовий захист або статус біженця, заяву про поновлення виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат можуть надіслати поштою в порядку, передбаченому абзацом восьмим пункту 6 цього Порядку.

Під час поновлення виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат відповідно до цього пункту виплата проводиться за період, за який особі не було виплачено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), страхові виплати після їх припинення, на умовах, передбачених частиною першою статті 46 Закону №1058-IV та частиною четвертою статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Отже, чинним на день звернення позивача (її представника) до відповідача із заявою про виплату пенсії на новий (інший) банківський рахунок пенсійним законодавством, а саме Порядком №22-1, Порядком №299 та Порядком №1596 передбачений чіткий механізм виплати (відновлення виплати) пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України.

Водночас, подана представником позивача заява від 28.04.2025 про проведення виплати пенсії ОСОБА_1 на визначений банківський рахунок не є заявою про поновлення виплати пенсії позивачу в розумінні згаданих вище підзаконних нормативно-правових актів, що, на переконання суду, свідчить про обґрунтованість прийнятого відповідачем рішення про відмову у задоволенні такої заяви.

Суд звертає увагу, що згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що учасник судового процесу суб`єкт владних повноважень повинен доводити правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності виключно в адміністративних справах про їх оскарження. Водночас, інший учасник судового процесу не позбавлений обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги чи заперечення. Тобто, обов`язок доказування в адміністративному процесі не покладено виключно на суб`єкта владних повноважень, а розподілено в залежності від їхніх вимог та заперечень.

З огляду на встановлені за наслідками судового розгляду обставини, а також наявні у матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що стороною позивача не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження протиправності поведінки відповідача у спірних правовідносинах і не доведено обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Таким чином, правові підстави для визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Рівненській області, що полягає у невиплаті ОСОБА_1 поточної пенсії, а також недоотриманої пенсії, починаючи з 28.04.2025, на визначений банківський рахунок; зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області здійснювати ОСОБА_1 виплату поточної пенсії, включаючи суму недоотриманої пенсії з 28.04.2025, з урахуванням перерахунку, на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк», - у суду відсутні.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії з компенсацією втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, суд зазначає, що вона є похідною від основних позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача здійснити позивачу виплату пенсії, а тому також не підлягає задоволенню судом.

Положеннями частини першої статті 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За приписами частини другої статті 6 КАС України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Також, згідно з пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За правилами частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на встановлені у ході судового розгляду справи обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку про правомірність поведінки відповідача як суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах. Натомість, доводи та аргументи представника позивача, якими останній обґрунтовував заявлені ним в інтересах позивача вимоги, не знайшли свого підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 15 грудня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Представник позивача - Меламед Вадим Борисович ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя С.А. Борискін