Справа № 399/836/25
Суддя: Шуліка О. О.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 399/836/25
провадження № 2-а/399/25/2025
Рішення

Іменем України

08 грудня 2025 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Шуліки О.О.,

за участі секретаря Бобрик І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження ( з викликом осіб) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 адвоката Мельничик Марини Григорівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

21.08.2025 року до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області надійшов позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мельничик М.Г. до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 171/25 від 20.06.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.08.2025 року на свою поштову адресу ОСОБА_1 отримав лист у якому містилася постанова №171/25 від 20.06.2025р. З вказаною постановою позивач не погоджується у повному обсязі, оскільки У оспорюваній постанові відповідач притягає позивача до адміністративної відповідальності за те, що : « військовозобов`язаний ОСОБА_1 , у ході проведення оповіщення за призовом під час загальної мобілізації в особливий період самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 як такий, що не оновив свої дані вчасно згідно п.22 Постанови КМУ №560 від 16.05.2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» під час воєнного стану.» Вказані твердження відповідача є безпідставними, оскільки позивачем не вказано, які конкретно дані не були оновлені ОСОБА_1 , у зв`язку з чим він порушив вимоги Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 р. п.22. Посадовою особою, що склала постанову не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. В оскаржуваній постанові чітко не зазначено, які конкретно військово-облікові, чи якісь інші дані він не оновив, у зв`язку з чим порушив вимоги Постанови КМУ № 560 п.22 не зазначено доказів, які би були оцінені посадовою особою ОСОБА_2 та на підставі яких можливо було б зробити висновок про наявність або відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. ОСОБА_1 12.06.2025р. з`явився до ТЦК для отримання довідки на відстрочку у порядку п.10) ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки рішенням Онуфріївського районного суду від 01.04.2025 року у справі №399/484/24 ОСОБА_1 визнано опікуном над недієздатним дядьком. За поданою заявою надано відстрочку, що підтверджується довідкою №11673 від 12.06.2025р., яка додається до даного позову. Однак, перед видачею довідки про відстрочку працівником ТЦК йому було повідомлено, що буде складено протокол про адміністративне порушення. ОСОБА_1 не надали можливістю скористатися допомогою адвоката, дали позивачу на підписання протокол, працівник ТЦК показував де підписувати. ОСОБА_1 не зрозумів за що на нього складають протокол. Як пояснив клієнт, він думав, що протокол складають за несвоєчасну подачу документів на відстрочку, тому у розділі пояснення написав наступне: «не оновив дані, тому, що не відбувалося судове рішення, для призначення мене опікуном над інвалідом ІІ групи. Судовий розгляд тривав 9 місяців». Другий примірник протоколу ОСОБА_1 не вручався, надано ксерокопію протоколу, чим порушено ст.254 КУпАП. В наслідок того, що особа не мала можливості скористатися правничою допомогою та йому не було роз`яснено суть правопорушення та підстави його притягнення до відповідальності, ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати пояснення по суті пред`явленого обвинувачення та докази на свій захист. Протокол складено 17.06.2025 року, у протоколі повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год 20 хв. 20.06.2025 року. У даному випадку порушено ст. 277-2 КУпАП оскільки повідомлення про дату розгляду адміністративної справи відбулося за дві доби до дня розгляду а не за три. Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була обмежена у строках регламентованих чинним законодавством наданих для підготування заперечень та доказів, які він хотів подати на розгляд справи про адміністративне правопорушення. Крім того, у відповідності до ст.276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем перебування на військовому обліку особи, яка вчинила такі адміністративні правопорушення, або за місцем їх виявлення. У протоколі вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 кабінет №1. ОСОБА_1 відома лише адреса розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 у населеному пункті де він постійно проживає с. Онуфріївка. Позивачу не повідомлено адресу приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 кабінет №1 яке зазначене у протоколі, як місце розгляду адміністративної справи. За таких обставин він був позбавлений можливості з*явитися на розгляд справи про адміністративне правопорушення чи направити клопотання про відкладення розгляду. Тобто, імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності. Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана, зокрема, військовозобов`язаному для захисту своїх прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, з суворим дотриманням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Як вбачається з протоколу №171/25 від 17.06.2025р. позивача не повідомлено про час та місце розгляду адміністративної справи увизначеному законом порядку, що позбавило його права та можливості прийняти участь у розгляд справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування оспорюваної постанови. У постанові позивач вказує, що «він порушив вимоги правил військового обліку та ч.1,3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тим самим вчинив правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення №171/25 від 17.06.2025р. за ч.3 ст.210 КУпАП.» Відповідач, посилається на порушення позивачем норм законодавства про мобілізацію: «п.22 Постанови КМУ №560 від 16.05.2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» під час воєнного стану»; ч.1,3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та притягує до відповідальності позивача за ч.3 ст.210 КУпАП. Однак відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачена ст.210-1 КУпАП. У відповідності до ч.1,3 ст.210 КУпАП Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. При цьому відповідачем не встановлено порушення позивачем вимог Постанови КМУ № 1487 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Під час розгляду адміністративної справи посадовою особою ОСОБА_2 не встановлено порушення позивачем Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - що виключає відповідальність за ст.210 КУпАП. Так, посадовою особою ОСОБА_2 в оскаржуваній постанові не встановлено порушень Постанови КМУ № 1487«Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за порушення яких особа може бВідповідальність за ч. 1ст. 210 КУпАП встановлена за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Частиною 3ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. У примітці дост. 210 КУпАП визначено, що положення статей 210,210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Отже, з аналізу приведених норм випливає, що відповідальність за статтями 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами. З аналізу приведених вище положень Закону № 1951-VIII вбачається, що персональні дані військовозобов`язаного можуть бути отримані органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, до яких відносить і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими державними органами. При цьому, відповідачем до протоколу чи постанови не було надано докази можливості або неможливості отримання відомостей, щодо персональних даних шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційнокомунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». В той же час, відповідачем у постанові не здійснено посилання на докази вчинення відповідачем дій щодо отримання персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьоюстаттею 14 Закону № 1951-VIII, з огляду на те, що позивач перебуває на обліку за адресою: АДРЕСА_1 з 2013 року, а також доказів неможливості отримання персональних даних позивача у наведений спосіб. У постанові посадовою особою не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені і не могли бути одержані ним самостійно шляхом електронної інформаційної взаємодії. Не надано доказів, що відповідачем вживалися заходи, щодо отримання персональних відомостей позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося. Позивач офіційно працевлаштований, отримує доходи та сплачує податки в Україні, що свідчить про його відомості в Державному реєстрі загальнообов*язкового державного соціального страхування та Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків з 20.12.2006 року. Крім цього він має зареєстроване місце проживання згідно витягу з реєстру територіальної громади від 11.09.2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про наявність відомостей про нього в Єдиному державному демографічному реєстрі. За вказаною адресою зареєстрований з 05.07.2013 року. Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Недоведена вина прирівнюється до невинуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Оскаржувана постанова містить недостовірні відомості, а саме, що позивач не з`являвся до територіального ТЦК за місцем свого перебування та не уточнював облікові дані, тому перебував у розшуку. Вказані відомості не відповідають дійсності, що підтверджується роздруківкою з сторінки особистого кабінету позивача у «Резерв +» станом на 19.06.2025 року (напередодні винесення оспорюваної постанови 20.06.2025р.) відомості про порушення військового обліку відсутні. На підставі чого, представник позивача звернулася до суду з даним позовом.

23.10.2025 року представник відповідача інспектор відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 подала відзив на адміністративний позов, в якому просила поновити строк на подання відзиву та прийняти відзив на позовну заяву у справі; у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови № 171/25 від 20.06.2025 року за справою про адміністративне правопорушення відмовити. На обґрунтування своєї позиції зазначила, що адміністративний позов не може бути задоволено з наступних підстав. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_1 та підлягав призову на військову службу під час подання його для доставлення згідно ст.. 38 ЗУ «Про Мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до ІНФОРМАЦІЯ_2 через не оновлення його даних. 17 березня 2014 року наказом виконувача обов`язків Президента України ОСОБА_4 було розпочато першу хвилю мобілізації на особливий період тривалістю 45 днів, в ході якої було здійснено призов військовозобов`язаних та резервістів до Збройних сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту та інших військових формувань України. З початком військової агресії російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану», Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69 «Про загальну мобілізацію» в Україні введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію. Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затверджено порядок виклику громадян до територіальних центрів комплектування. Згідно п. 22 Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», передбачено, що резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ. Звертає увагу, що метою виклику є уточнення військово-облікових даних. Варто розмежовувати обов`язок уточнити власні дані у період з травня по липень 2024 року, що не було зроблено ОСОБА_1 , та обов`язок прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 для їх уточнення. Уточнення даних при прибутті має на меті, як власне уточнення даних у разі їх зміни, так і підтвердження факту актуальності усіх даних, у разі їх незміни, адже невідомо було на той момент чи змінився статус особи ОСОБА_1 , чи є в нього підстави для відстрочки, або бронювання, або зміна статусу здоров`я. таким чином, твердження про те, що виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 був безпідставний не відповідає дійсності. Також, звертає увагу, що пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21.03.2024 № 3621-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» установлено, що громадяни відом від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим законом, з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутись до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. ОСОБА_1 не проходив військово-лікарську комісію, тільки після складання протоколу про адміністративне правопорушення № 171/25 від 17.06.2025 року він був направлений на проходження військово-лікарської комісії. Твердження представника позивача про те, що позивач начебто не розумів, за що на нього складають протокол, не відповідає дійсності, тому що особі було надано роз`яснення щодо правопорушення, також роз`яснено ст.. 63 Конституції України, ст.. 268 КУпАП, про що свідчить його підпис у відповідному місці протоколу, також надано другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення, де все зазначено. А якби виникали якісь питання, позивач міг скористатись своїми правами і подати заяву, клопотання, докази згідно ст.. 268 КУпАП, взяти участь в розгляді справи в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 є у вільному доступі в мережі інтернет, що підтверджується роздруківкою з телефона, яка додається до відзиву.натомість позивач цього не зробив і заперечує дані обставини, але не надає жодні докази на підтвердження цих обставин, на які посилається. На підставі протоколу про адміністративне правопорушення та доданих документів начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 було розглянуто дану справу та, враховуючи наявні докази, обтяжуючі та пом`якшуючі обставини, особу особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, винесено постанову № 171/25 від 20.06.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП. Звертає увагу, що при прийнятті рішення про притягнення до адміністративної відповідальності та визначенні покарання, а саме розміру штрафу уповноваженою особою було вирішено накласти мінімальний розмір штрафу, який передбачено ч.3 ст. 210 КУпАП, а саме 17000 грн.. ОСОБА_1 постанова була надіслана супровідним листом засобами поштового зв`язку, що підтверджує роздруківка трекінгу з сайту Укрпошти. Щодо твердження в позовній заяві представника позивача про те, що ОСОБА_1 взагалі не перебував у розшуку згідно з роздруківки з сторінки «Резерв +», зазначає, що дане твердження спростовується роздруківкою з АІТС «Оберіг» в день складення протоколу на цю особу, яка додана до протоколу, де видно, що порушення є в активному статусі та діє до 01.05.2026 року згідно абзацу 7 ст. 38 КУпАП. Після складення протоколу про адміністративне правопорушення відомості про його складення вносяться до бази даних реєстру, та йде процес зняття з розшуку, для того щоб особа не була притягнута двічі до відповідальності за одне й те саме правопорушення. Тому на момент друку сторінки «Резерв +» та винесення постанови особа вже не знаходилась в розшуку згідно реєстру.

29.10.2025 року від представника позивача - адвоката Мельничик М.Г. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого зазначено, що 24.10.2025 року до особистого кабінету адвоката позивача Мельничик М.Г. надійшов відзив у справі №399/836/25. Відзив направлено відповідачем з пропушенням строку на надання відзиву. У відзиві відповідач посилається на ч.5 ст. 162 КАС України та просить суд поновити строк на подання відзиву та прийняти відзив у даній справі. У відповідності до ч.5 ст.162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі. Ухвалою суду від 08.09.2025 року про відкриття провадження у справі надано відповідачу 15 днів на надання відзиву. Відповідач, у строк визначений судом відзив не надав, з клопотання про подовження строку на надання відзиву не звернувся. У відповідності до ч.1,2 ст.121 КАС України Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Таким чином, нормами КАС України не передбачено поновлення процесуального строку встановленого судом. З огляду на вищенаведене прохає відзив на позовну заяву залишити без розгляду та повернути його відповідачу. У відзиві відповідач не надає спростування жодній із заявлених підстав позову. У відзиві відсутня інформація, які конкретно дані не були оновлені ОСОБА_1 , у зв`язку з чим він порушив вимоги Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024р. п.22. У відзиві вказано, що метою виклику для уточнення даних, уточнення даних у разі їх зміни, підтвердження актуальності усіх даних, у разі їх не зміни, адже невідомо було на той момент, чи змінився чи не змінився статус особи ОСОБА_1 , чи є в нього підстави для відстрочки, або бронювання, або зміни стану здоров`я тощо. Відповідач не наводить конкретно дані які не були уточнені. У позові чітко наведено третім розділом, підстави для скасування оспорюваної постанови, а саме застосування примітки до ст. 210 КУпАП де визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Отже, з аналізу приведених норм випливає, що відповідальність за статтями 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами. Відповідачем до протоколу чи постанови не було надано докази можливості або неможливості отримання відомостей, щодо персональних даних шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». В той же час, відповідачем у постанові не здійснено посилання на докази вчинення відповідачем дій щодо отримання персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьоюстаттею 14 Закону № 1951-VIII, з огляду на те, що позивач перебуває на обліку за адресою: АДРЕСА_1 з 2013 року, а також доказів неможливості отримання персональних даних позивача у наведений спосіб. При цьому, відповідачем до протоколу чи постанови не було надано докази можливості або неможливості отримання відомостей, щодо персональних даних шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно- комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». В той же час, відповідачем у постанові не здійснено посилання на докази вчинення відповідачем дій щодо отримання персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьоюстаттею 14 Закону № 1951-VIII, з огляду на те, що позивач перебуває на обліку за адресою: АДРЕСА_1 з 2013 року, а також доказів неможливості отримання персональних даних позивача у наведений спосіб. Позивач офіційно працевлаштований, отримує доходи та сплачує податки в Україні, що свідчить про його відомості в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування та Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків з 20.12.2006 року. Крім цього він має зареєстроване місце проживання згідно витягу з реєстру територіальної громади від 11.09.2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про наявність відомостей про нього в Єдиному державному демографічному реєстрі. За вказаною адресою зареєстрований з 05.07.2013 року. Крім того, відповідачу були відомі відомості про наявність у позивача відстрочки від мобілізації оскільки як зазначалося у позові ОСОБА_6 17.06.2025р. прийшов до ТЦК забирати довідку про відстрочку. Відповідачем Начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 підписано довідку №11673 від 12.06.2025р. , ІНФОРМАЦІЯ_2 таку довідку видано ОСОБА_1 видано 17.06.2025 року після складання протоколу. Щодо проходження медичної комісії, вказані обставини є окремою підставою для виклику особи до ТЦК, це не були підстави виклику особи у даному випадку. Крім того, відповідач у відзиві підтверджує факт того, що ОСОБА_1 направлений був на ВЛК вже після складання протоколу. Тобто раніше він не викликався до ТЦК для проходження ВЛК, до адміністративної відповідальності по вказаному факту не притягався. Відзив не містить обгрунтування порушення відповідачем ст. 277-2 КУпАП у відповідності до якої повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Повідомлення ОСОБА_1 про дату розгляду адміністративної справи відбулося за дві доби до дня розгляду а не за три. Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була обмежена у строках регламентованих чинним законодавством наданих для підготування заперечень та доказів, які він хотів подати на розгляд справи про адміністративне правопорушення. Крім того, у відповідності до ст.276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем перебування на військовому обліку особи, яка вчинила такі адміністративні правопорушення, або за місцем їх виявлення. У протоколі вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 кабінет №1. ОСОБА_1 відома лише адреса розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 у населеному пункті де він постійно проживає с. Онуфріївка. Позивачу не повідомлено адресу приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 кабінет №1 яке зазначене у протоколі, як місце розгляду адміністративної справи. За таких обставин він був позбавлений можливості з`явитися на розгляд справи про адміністративне правопорушення чи направити клопотання про відкладення розгляду. Твердження про доступність інформації про адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 у вільному доступі - що підтверджується роздруківкою з телефону, жодним чином не спростовує відсутність повідомлення особи про місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Роздруківка з телефону не є належним та допустимим доказом повідомлення ОСОБА_1 про місце розгляду адміністративної справи у відношенні нього.Відзив не містить спростування факту притягнення позивача до відповідальності за порушення якого він не вчиняв, а саме : У постанові позивач вказує, що «він порушив вимоги правил військового обліку та ч.1,3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тим самим вчинив правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення №171/25 від 17.06.2025р. за ч.3 ст.210 КУпАП.» Відповідач, посилається на порушення позивачем норм законодавства про мобілізацію: «п.22 Постанови КМУ №560 від 16.05.2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» під час воєнного стану»; ч.1,3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та притягує до відповідальності позивача за ч.3 ст.210 КУпАП. Однак відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачена ст.210-1 КУпАП. Посадовою особою ОСОБА_2 в оскаржуваній постанові не встановлено порушень Постанови КМУ № 1487«Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за порушення яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення якої передбачена ст.210 КУпАП. Позивач у позові підставою для скасування постанови вказав, що оскаржувана постанова містить недостовірні відомості, а саме, що позивач не з`являвся до територіального ТЦК за місцем свого перебування та не уточнював облікові дані, тому перебував у розшуку. Вказані відомості не відповідають дійсності, що підтверджується роздруківкою з сторінки особистого кабінету позивача у «Резерв +» станом на 19.06.2025 року (напередодні винесення оспорюваної постанови 20.06.2025р.) відомості про порушення військового обліку відсутні. Натомість відповідач наголосив суду, що вказане твердження позивача спростовується роздруківкою з АІТС «Оберіг», яка є додатком до протоколу. Відповідачем додано до справи про адміністративне правопорушення №171 документ, у якому після слів « ОСОБА_1 » міститься таблиця, яка зображена не у повному обсязі (з ксерокопії видно, що таблиця має продовження), з даних якої неможливо ідентифікувати, яке відношення відомості у ній розміщені (слова, дати, цифри) мають до ОСОБА_1 . Також, з даної таблиці не можливо встановити роздруківкою з якого джерела вона є, ким заповнена, ким роздрукована, невідома особа відповідальна за достовірність даних, походження даних у ній надрукованих. Цей аркуш паперу ніким не підписаний. Цей доказ є неналежним в силу ст.73 КАС України, у відповідності до якої належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Прохала відмовити у задоволення клопотання відповідача про поновлення строку на надання відзиву. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі..

08.12.2025 року від представника позивача надійшла заява про надання доказів та додаткових пояснень. Прохає долучити до матеріалів справи скан-копію Військово-облікового документу № 8 від 26.06.2025 року. З вказаного документу вбачається, що на облік ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 взятий 31.04.2024 року. З вказаної дати жодна повістка про необхідність оновлення даних не була направлена позивачу, що свідчить про достатність облікових даних на час взяття на облік, можливість отримання необхідних даних з про позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами. Як вбачається з військово-облікового документу ВЛК ОСОБА_1 пройдено 24.06.2025р. Тобто, одразу після явки його до ТЦК за довідкою про надання відстрочки. Тому для складання протоколу і винесення постанови стала підставою лише його особиста явка. ОСОБА_1 не перебував у розшуку на час складення протоколу та постанови, що також свідчить про упереджений підхід до позивача винесення постанови без його належного повідомлення та участі з метою стягнути грошові кошти у вигляді штрафу. Щодо відсутності у протоколі відомостей про місце розгляду адміністративної справи та не повідомлення ОСОБА_1 за три дні про дату та місце розгляду справи, прохає суд врахувати висновки Верховного суду та апеляційних судів по даному питанню: Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення». Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу». Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності. Прохає позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27.08.2025 року адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 08.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12.11.2025 року задоволено клопотання представника позивача та постановлено проводити судові засідання в режимі відео конференції.

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 01.12.2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови за №171/25 від 20.06.2025 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Поновлено відповідачу ІНФОРМАЦІЯ_1 на подання відзиву на позовну заяву у справі № 399/836/25, встановлений ухвалою судді від 08.09.2025 про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мельничик М.Г. в судовому засіданні повністю позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала прохала відмовити у їх задоволенні.

Відповідач начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що 17.06.2025 року складено протокол №171/25 відповідно до якого 17.06.2025 року о 09.00 годині самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 так як вчасно не оновив дані, а саме відповідно до п. ст.22 Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 року під час воєнного стану. Таким чином, вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Даний протокол №171/25 від 17.06.2025 року складено у присутності ОСОБА_1 та повідомлено останнього, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год. 20 хв. 20.06.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в кабінеті №1.

Крім того, в протоколі в графі пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності містяться письмові пояснення ОСОБА_1 в яких зазначено, що «не оновив дані тому, що відбувалося судове рішення для призначення його опікуном на інвалідом ІІ групи. Судовий процес тривав 9 місяців».

20.06.2025 року по справі про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №171/25, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Згідно оскаржуваної постанови військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході проведення оповіщення за призовом під час загальної мобілізації в особливий період, згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», Указу Президента України «Про введення воєнного стану», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 як такий, що не оновив свої дані вчасно згідно п. 22 Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 року «Про з-атвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» під час воєнного стану. У результаті цього він порушив вимоги правил військового обліку та ч.1, 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тим самим вчинив правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП.

Копією журнала обілку відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що позивач відвідував ІНФОРМАЦІЯ_2 17.06.2025 року.

З копії довідки № 11673 від 12.06.2025, виданої начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1 надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі абзацу 10 частини 2 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як такому який є опіконом над особою яку визнано недієздатною, на строк до 13.05.2027 року.

Як вбачається із копії витягу, що був долучений позивачем до матеріалів справи, із додатку Резерв +, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку; документ оновлено о 15:06 14.06.2025 року., дані уточнено 24.05.2025 року.

Відповідно до копії військово облікового документа №8 військовозобов`язаного ОСОБА_1 , взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 31 квітня 2024 року.

Згідно довідки з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків виданої Пенсійним Фондом підтверджується, що позивач офіційно працевлаштований, отримує доходи та сплачує податки в Україні.

Витяг з реєстру територіальної громади від 11.09.2024 року позивач має зареєстроване місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Лист в якому зазначено, що начебто ОСОБА_1 перебував у розшуку, як стверджує відповідач, суд не приймає його як доказ та не описує його, оскільки відсутні відомості, щодо вказаного документу, а також відсутній документ (постанова, ухвала) яким позивача було оголошено в розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч.2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Так, особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

У зв`язку з військовою агресією російської федерації, Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в України», який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан, який продовжувався відповідними Указами Президента України та триває на момент розгляду справи.

Згідно з вимог статті 1 Закону України«Про військовийобов`язокі військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року, у новій редакції викладено ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме встановлено, що громадяни зобов`язані, зокрема, інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Тобто, зазначені дані необхідно було оновити до 16 липня 2024 року.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210-1, 210-1-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Отже, 60-денний строк для вчинення певних дій є присічним. Невчинення визначених законодавством дій починаючи з 17 липня 2024 року утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та є триваючим правопорушенням.

Крім того, чинне законодавство передбачає три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані до 16.07.2024 (включно), а саме:

шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання;

шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг;

або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Тобто позивачу ставиться в провину те, що відповідно до п.6 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації» ОСОБА_1 вчасно не оновив свої облікові данні, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Як встановлено судом і не заперечувалось представником позивача, останній уточнив свої персональні дані 24.05.2025 року. Тобто поза межами, визначеного законом 60-денного терміну, перебіг якого закінчився 16 липня 2024 року. Доказів уточнення своїх персональних даних до 16 липня 2024 року (включно) позивачем не надано.

Наданий позивачем витяг з додатка «Резерв+» не містить запису «дані уточнені вчасно», який відображається у застосунку у разі виконання свого обов`язку військовозобов`язаним.

Примітка до статті 210 КУпАП не може бути застосована в даній справі, оскільки чинне законодавство зобов`язувало особисто позивача вчинити певні дії - уточнити персональні дані у встановлений строк, шо могло бути здійснено тільки ним особисто, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити, чи перебуває військовозобов`язаний на військовому обліку та чи було уточнено персональні дані військовозобов`язаним, але обов`язок уточнити дані покладається саме на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Отже, позивач та його представник не довів сам факт відсутності правопорушення, а у своїх доводах лише вказує на процедурні формальні, як на його думку, порушення відповідача.

Суд виходить з того, що уточнення військових облікових даних є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що ОСОБА_1 оновив облікові дані після 16.07.2024 року, суд доходить висновку, про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Щодо доводів представника позивача, що посадовою особою ТЦК та СП грубо порушена процедура складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме ст.268, 277-2 КУпАП, суд зазначає наступне.

Позивач був сповіщений про час і місце її розгляду справи, що ним оспорюється, проте стверджує, що згідно статті 277- 2КУпАП особа,яка притягаєтьсядо адміністративної відповідальності,має бути повідомлена про розгляд його справи не пізніше ніж за три дня до такого розгляду.

ТЦК стверджує, що позивач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджує його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначена час і місце розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справив суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи (частина перша статті 277-2КУпАП).

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Згідно протоколу встановлено, що позивач повідомлявся про розгляд справи про адміністративне правопорушення не пізніше та не раніше, ніж за три доби до дня розгляду о 9.00 год. 17.06.2025 на 14.00 год. 20.06.2025 року,про, що міститься його підпис та не заперечується представником позивача,що підпис у протоколі саме позивача, тобто позивач повідомлений за три доби до дня розгляду справи.

Наявність підпису позивача в протоколі, де вказано час і місце розгляду справи, є достатнім доказом своєчасного повідомлення про місце і час розгляду справи. Він, як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, мав право заявити клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату або час, в тому числі з причини, що не було достатньо часу з моменту складання протоколу.

Оскільки позивач був сповіщений про місце і час розгляду справи, його неявка не перешкоджала розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Аргументи представника позивача щодо порушення відповідачем норми статті 277-2 КУпАП суд визнає безпідставними.

Відповідно до ст.268 КУпАП, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.

Твердження представника позивача, що позивачу не вручено примірник протоколу, не роз`яснено права та обов`язки передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, суд відхиляє як безпідставні, оскільки спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зроблена відповідна відмітка з підписом Позивача та представник в судовому засіданні не заперечула, що саме це підпис позивача.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши всі наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виснує, що відповідач правомірно розглянув справу про адміністративне правопорушення стосовно позивача та за результатом такого розгляду прийняв законну та обґрунтовану постанову №171/2025 від 12.06.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3ст. 210-1 КУпАП, а тому позовні вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови №171/2025 від 12.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3ст. 210 -1 КУпАП, задоволенню не підлягає.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Керуючись ст. ст. 9,72, 77, 139, 242, 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 адвоката Мельничик Марини Григорівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити, а постанову залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15 грудня 2025 року.

Інформація сторін :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Адвоката Мельничик Марина Григорівна, юридична адреса: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул.. Богуна, 11;

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ;

Представник відповідача Лимонченко Тетяна Іванівна юридична адреса: АДРЕСА_3

Відповідач: Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 Балабухи Олександра Сергійовича, місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Суддя О.О. Шуліка