Справа № 520/20415/25
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 р. № 520/20415/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) () про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо передчасного складення висновку у вигляді довідки ВЛК № 8157 від 07.11.20234, відповідно до якої лейтенант ОСОБА_1 1982 р.н. на підставі статті 17-в, 23-в, 39-в, 61-в, 64-в, 83-в графи ІІІ Розкладу хвороб визнаний придатним до військової служби;

- зобов`язати військово-лікарську комісію відповідача повторно провести військово-лікарську експертизу стану здоров`я лейтенанта ОСОБА_1 1982 р.н., з повним обстеженням, за необхідності - в умовах стаціонару, з метою оцінки стану здоров`я на момент огляду та подальшим визнанням непридатним до військової служби.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач був призваний за мобілізацією до Збройних Сил України для виконання обов`язків військової служби під час режиму воєнного стану у зв`язку з військовою збройною агресією РФ щодо України, яку позивач проходить у військовій частині НОМЕР_3 .

В адміністративному позові позивач посилається на те, що під час захисту Батьківщини, а саме 29.08.2023 позивачем при безпосередній участі у бойових діях поблизу н.п. Чернещена Луганської області отримано травму від вибухової хвилі внаслідок ворожого обстрілу. Після поранення він був госпіталізований до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки про обставини травми від 15.09.2023, виданою в/ч НОМЕР_3 травмування (поранення) отримане позивачем при захисті Батьківщини.

Тривали час позивач перебував на стаціонарному лікуванні.

15 вересня 2023 р. військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_4 проведено медичний огляд позивача та надано відпустку для лікування після поранення на 30 календарних днів.

Позивачу діагностовано акуботравми з пошкодженням барабанних перетинок, лікованої оперативно - двобічна мірингопластика зі сприйняттям шепітної мови до 4.0 м на праве вухо та до 3.0. на ліве вухо.

21 грудня 2023 р. під час захисту Батьківщини позивач отримав вибухову травму, що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_5 від 10.01.2024.

Позивач проходив стаціонарне лікування у зв`язку із отриманою вибуховою травмою. В подальшому позивача направлено на медичний огляд ВАК.

07.11. 2024 військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_2 проведено медичний огляд позивача та діагностовано: відділенні наслідки перенесеної ВТ (29.08.2023 р.) у вигляді тривожно-невротичного синдрому з панічним включеннями та інсомічним компонентом, асоційованим зі стресом, акуботравми з перфорацією правої барабанної перетинки, лікована оперативно-двобічна мірингопластика у вигляді хронічної правобічної приглухуватості з середньо-тяжким порушенням слуху на праве вухо та середнім порушенням слуху на ліве вухо. Гіпертонічна хвороба 1 стадія 2-й ступінь, Ризик 2. Деформуючий остеохондроз правого плечового суглобу 1 ступеня, з больовим синдромом та незначним порушенням функції лівої верхньої кінцівки. Хронічна вертеброгенна цервікалія, торакалія, люмбалгія.

Позивач посилається на те, що внаслідок отриманих травм та поранення у позивача виник сильний біль та відчуття тиску в голові, шиї та спині, майже щоденна втрата чутливості в пальцях ніг, судоми, ускладнене дихання, втрата рівноваги, що унеможливлює виконання обов`язків військової служби. Наявні стійкі залишкові явища перенесеної вибухових травм. Однак, військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_2 під проведення медичного огляду не було враховано стан здоров`я позивача, не взято до уваги наявні медичні документи про незадовільний стан здоров`я, у зв`язку із чим прийнято неправомірне рішення про визнання позивача придатним до військової служби.

Обґрунтовуючи протиправність такого висновку ВЛК, позивач вказує, що він не має фізичної можливості у повній мірі виконувати обов`язки несення військової служби у зв`язку з наявністю після поранення безповоротних порушень функцій організму. Тож позивач не згоден з кінцевим висновком про те, що він придатний до військової служби. До того ж під час медичного огляду йому не призначалися будь-які додаткові амбулаторні чи стаціонарні медичні обстеження.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Спірні правовідносини врегульовані, зокрема, Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 р. № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ), Законом України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19.11.1992 р. № 2801-XII (далі - Закон № 2801-XII) та Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (із змінами та доповненнями) (надалі Положення №402 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно ч.1 ст.1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Статтею 1 Закону № 2232-XII встановлено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За приписами п.13 ст.2 Закону № 2232-XII громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд, крім випадків, передбачених цим Законом. Порядок проведення медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Згідно ст.70 Закону № 2801-XII військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Згідно з пунктом 1.2 глави 1 розділу 1 Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;

встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Відповідно до п.1.3 глави 1 розділу 1 Положення №402, основними завданнями військово-лікарської експертизи є:

добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України;

аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я;

контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи;

контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я (установи) та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи;

надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, закладам охорони здоров`я (установам);

визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть;

розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі;

визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням;

проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи;

підготовка кадрів для військово-лікарських комісій;

формування висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) за формою, наведеною в додатку до Порядку забезпечення допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) або з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані такі засоби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2012 року № 321.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу 1 Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.

Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.

Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.

Документація, яка створюється (заповнюється) в процесі військово-лікарської експертизи, ведеться в паперовій або в електронній формі. Документування в електронній формі проводиться із застосуванням удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, електронної печатки та електронної позначки часу.

Члени ВЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій.

Доброчесність є одним з визначальних принципів військовослужбовців, державних службовців, працівників, які є членами ВЛК. Їх діяльність спрямована на забезпечення національних інтересів України під час виконання завдань та функцій держави, сприяння та реалізації прав та законних інтересів людини і громадянина, підтримання позитивного іміджу держави та Збройних Сил України.

До доброчесної поведінки відноситься: пріоритет службових інтересів, компетентність, прозорість, нерозголошення конфіденційної інформації (конфіденційність), коректність та ввічливість.

Пріоритет службових інтересів - передбачає виявлення абсолютної відданості державним інтересам країни, свідоме підпорядкування власних інтересів суспільним вимогам та державним пріоритетам, обов`язок старанно діяти виключно в інтересах служби (роботи).

Неупередженість - члени ВЛК мають діяти неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-якого громадянина або групи громадян, незалежно від своїх політичних, ідеологічних, релігійних та інших особистих поглядів чи переконань, зокрема: ніколи не вдаватися до несправедливої дискримінації, виявляючи особливу прихильність чи віддаючи перевагу будь-кому; однаково рівно відноситись до усіх громадян, не допускати, щоб особиста упередженість або тиск збоку могли позначитися на об`єктивності зроблених оцінок і прийнятих рішень.

Компетентність - включає сумлінне, своєчасне та результативне виконання службових обов`язків, наказів і розпоряджень керівництва, постійне підвищення професійної кваліфікації, досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Члени ВЛК повинні:

добросовісно, чесно та професійно виконувати свої обов`язки;

постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності;

не ухилятися від прийняття рішень;

не допускати зловживань та неефективного використання державної власності;

знати вимоги нормативно-правових актів з питань військово-лікарської експертизи та застосовувати їх під час виконання обов`язків.

Коректність та ввічливість - у своїй поведінці члени ВЛК повинні дотримуватись правил коректності та ввічливості, прийнятних в українському суспільстві. Поведінка членів ВЛК не повинна провокувати виникнення конфліктних ситуацій.

Прозорість - члени ВЛК не повинні обмежувати доступ до інформації, що не є таємною чи конфіденційною. Члени ВЛК не повинні надавати будь-яку завідомо неповну або неправдиву інформацію з метою введення в оману.

Конфіденційність - члени ВЛК, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина або будь-яку конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала відомою у зв`язку з виконанням ним своїх повноважень, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законом випадків.

Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу 1 Положення №402, на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також:

розроблення та участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, посібників, методичних рекомендацій з питань військово-лікарської експертизи;

розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України та МОЗ України медичних показань для військово-професійного призначення призовників до видів Збройних Сил України, родів військ та за військовими спеціальностями;

розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України науково обґрунтованих вимог до стану здоров`я військовослужбовців з метою максимального збереження їх на військовій службі, запобігання необґрунтованого їх звільнення із Збройних Сил України за станом здоров`я;

перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України;

організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти);

розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи;

аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК;

проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи;

організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК;

підготовка та вдосконалення кадрів для ВЛК;

прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України;

проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

Підпунктом 2.5.1 Положення №402 визначено, що до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.

Відповідно до п.п. 2.6.3 п. 2.6 глави 2 розділу Положения №402, на госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається:

проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення;

ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів;

проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження;

проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичних служб військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК.

Рекомендації штатних ВЛК щодо організації лікувально-діагностичної роботи в цілях військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання.

Підпунктом 2.6.4 пункту 2.6 глави 2 розділу 1 Положення №402 визначено, що госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право: приймати постанови відповідно до цього Положення; перевіряти з метою військово-лікарської експертизи організацію та стан лікувально-діагностичної роботи в закладах охорони здоров`я (установах) і у військових частинах, дислокованих у гарнізоні; залучати до роботи на правах членів комісії медичних та військових фахівців за запитом голови ВЛК.

Згідно з пунктами 1.1 та 1.2 глави 1 розділу 11 Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності: до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю; військовослужбовців, призовників, військовозобов`язаних та резервістів до служби в Десантно-штурмових військах, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті, підрозділах спеціального призначення; кандидатів на навчання у ВВНЗ, ліцеїстів; кандидатів до військової служби за контрактом; кандидатів до участі у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки (далі - МО) та у складі національного персоналу; військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ) та мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; військовослужбовців до служби у спеціальних спорудах; а також з метою визначення: можливості проходження військової служби військовослужбовцями та проживання членів їх сімей за кордоном; необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я; потреби у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва); потреби у тривалому лікуванні.

Згідно п.1.2 Положення №402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Судовим розглядом встановлено, що за результатами проведення 07.11.2024 військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 медичного огляду лейтенанта ОСОБА_1 1982 року народження було складено довідку військово-лікарської комісії № 8157 від 07.11.2024, відповідно до якої позивача на підставі статей 17-в, 23-в, 39-в, 61-в, 64-в, 83-в графи ІІІ Розкладу хвороб визнано придатним до військової служби.

Разом з тим, досліджуючи матеріали справи, суд звертає увагу, що відповідно до вимог Положення №402 медичний огляд військовослужбовця повинен включати всебічне вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку особи на момент огляду, з урахуванням результатів фізикального обстеження та спеціальних досліджень, а у разі наявності розбіжностей між даними попередньої медичної документації та результатами актуального обстеження проведення спільного огляду (консиліуму) за участю провідних (головних) медичних фахівців.

Наданими до матеріалів справи копіями медичних документів підтверджується отримання позивачем бойових поранень та вибухових травм 29.08.2023 та 21.12.2023, тривале стаціонарне лікування, проведення оперативних втручань, а також наявність у позивача стійких наслідків перенесених травм, у тому числі у вигляді акуботравми, хронічної приглухуватості, тривожно-невротичного синдрому, гіпертонічної хвороби, патології опорно-рухового апарату та больового синдрому.

Водночас, відповідачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що під час проведення військово-лікарського огляду 07.11.2024 позивачеві було забезпечено повноту та всебічність медичного обстеження з урахуванням характеру отриманих поранень і скарг на стан здоров`я.

Зокрема, матеріали справи не містять доказів залучення до медичного огляду лікарів відповідних спеціальностей (невролога, отоларинголога, психіатра/психолога, ортопеда чи інших спеціалістів) з урахуванням встановлених діагнозів та скарг позивача; проведення або призначення додаткових спеціальних (інструментальних) досліджень з метою уточнення ступеня функціональних порушень; проведення консиліуму у разі наявності розбіжностей між даними попередньої медичної документації та результатами актуального огляду.

Суд зазначає, що Положенням №402 (п.п.1.1) визначено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду.

При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень.

Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Суд зазначає, що на ВЛК покладається обов`язок вивчення та надання оцінки стану здоров`я і фізичного розвитку осіб на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби.

Метою проведення медичного огляду є, зокрема, визначення саме придатності військовослужбовця до військової служби; у тому числі за військовою спеціальністю.

Разом з тим, відповідачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що під час проходження військово-лікарської комісії позивача було проведено обсадження таких спеціалістів як травматолога, отопеда та невролога. Відсутні докази і на підтвердження проведення додаткових інструментальних досліджень позивача, таких як МРТ чи розширеної рентгенодіагностики, для визначення реального ступеня ушкоджень, з урахуванням скарг на стан здоров`я, викладених позивачем.

Так, позивач висловлює скарги, що внаслідок отриманих травм та поранення у нього виник сильний біль та відчуття тиску в голові, шиї та спині, майже щоденна втрата чутливості в пальцях ніг, судоми, ускладнене дихання, втрата рівноваги, що унеможливлює виконання обов`язків військової служби.

Позивач посилається на наявні стійкі залишкові явища перенесеної вибухових травм.

Позивач зазначає, що військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_2 під проведення медичного огляду не було враховано стан його здоров`я, не взято до уваги наявні медичні документи про незадовільний стан здоров`я.

Обґрунтовуючи протиправність такого висновку ВЛК, позивач вказує, що він не має фізичної можливості у повній мірі виконувати обов`язки несення військової служби у зв`язку з наявністю після поранення безповоротних порушень функцій організму. До того ж під час медичного огляду йому не призначалися будь-які додаткові амбулаторні чи стаціонарні медичні обстеження.

Проте, відповідачем під час проведення медичного огляду позивача не надано належної оцінки вказаним обставинам.

В контексті вищевикладеного суд зазначає, що суди вправі перевірити законність рішень ВЛК лише в межах дотримання процедури їх прийняття, яка передбачена Положенням.

Суди позбавлені можливості оцінювати підставність прийняття певного рішення, так як суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності рішення ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального та процесуального права.

Так, згідно п.п.2.6.3 Положення №402, на госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається:

проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення;

ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів;

проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження;

проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичних служб військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК.

Рекомендації штатних ВЛК щодо організації лікувально-діагностичної роботи в цілях військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання.

Підпунктом 6.1 Положення №402 передбачено, що направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.

Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби виключно за рекомендацією лікаря закладу охорони здоров`я (установи), у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть зумовлювати непридатність до військової служби.

Також направлення військовослужбовців на медичний огляд ВЛК прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище проводиться у випадках, визначених Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, та Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за № 438/16454.

Керівники органів управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, за потреби, направляють на медичний огляд ВЛК військовослужбовців, які за вироком суду засуджені до тримання в дисциплінарному батальйоні або до кримінального покарання у вигляді арешту.

При цьому суд зазначає, що відповідно до положень ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача.

У даному випадку відповідач обмежився посиланням на загальні норми законодавства та дискреційні повноваження військово-лікарських комісій, проте не довів, що при прийнятті довідки ВЛК №8157 від 07.11.2024 було дотримано встановлену Положенням №402 процедуру проведення медичного огляду та прийняття постанови.

Разом з тим, суд наголошує, що суд не наділений повноваженнями здійснювати медичну оцінку стану здоров`я військовослужбовця або підміняти собою спеціалізований орган, яким є військово-лікарська комісія, та визначати ступінь придатності особи до військової служби.

Водночас, суд під час розгляду справи перевіряє, чи було оскаржуване рішення прийнято у спосіб, у межах повноважень та з дотриманням процедури, встановлених законом.

З огляду на встановлені обставини та відсутність доказів дотримання відповідачем процедури проведення повного та всебічного медичного огляду позивача, суд дійшов висновку, що довідка військово-лікарської комісії №8157 від 07.11.2024 є прийнятою передчасно, без належного з`ясування всіх істотних обставин, що мають значення для визначення ступеня придатності позивача до військової служби.

За таких обставин, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати довідку ВЛК №8157 від 07.11.2024, а також зобов`язати військово-лікарську комісію відповідача повторно провести медичний огляд позивача з дотриманням вимог Положення №402 та з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні позовних вимог у частині зобов`язання безпосередньо визнати позивача непридатним до військової служби суд відмовляє, оскільки такі повноваження належать виключно до компетенції військово-лікарської комісії.

З огляду на викладене, суд дійшов висновків про наявність правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Надаючи оцінку доводам відповідача у відзиві на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) є неналежним відповідачем, суд виходить з того, що предметом спору у цій справі є правомірність прийняття за результатами медичного огляду довідки ВЛК №8157 від 07.11.2024 та вимога про зобов`язання провести повторний огляд.

Судом встановлено, що оскаржувана довідка складена військово-лікарською комісією, яка функціонує при ІНФОРМАЦІЯ_3 (військової частини НОМЕР_2 ), що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

За визначенням п.9 ч.1 ст.4 КАС України, відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

При цьому посилання відповідача на організаційну структуру, зокрема, наявність гарнізонної/госпітальної ВЛК та відсутність штатної ВЛК як окремого підрозділу, не спростовує того, що оскаржуване рішення довідка ВЛК №8157 від 07.11.2024, прийняте саме комісією, створеною та діючою у відповідній системі медичного забезпечення Міністерства оборони України та при військовій частині НОМЕР_2 , а отже, спір пов`язаний із реалізацією владних управлінських функцій у сфері військово-лікарської експертизи.

Крім того, із самого відзиву вбачається, що відповідач підтверджує наявність у структурі військової частини НОМЕР_2 гарнізонної та госпітальної ВЛК, а також правове регулювання діяльності ВЛК Положенням №402 та те, що саме ВЛК приймають постанови, які оформлюються, зокрема, довідкою ВЛК.

Отже, за змістом спірних правовідносин і наявних у справі матеріалів, оскаржувана довідка ВЛК та заявлений спосіб захисту, як скасування довідки і зобов`язання провести повторний огляд, перебувають у прямому зв`язку з діяльністю ВЛК, яка діє при ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_2 ), що виключає можливість визнання відповідача неналежним лише з формальних міркувань внутрішньої організаційної структури.

За таких обставин доводи відповідача про його неналежність у даній справі суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Щодо інших посилань сторін, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати довідку Військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) №8157 від 07.11.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) повторно провести медичний огляд ОСОБА_1 з дотриманням вимог Положення №402 та з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 грудня 2025 року.

Суддя Н.А. Полях