Справа № 280/4241/25
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 280/4241/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2025 року (суддя Чернова Ж.М., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 30.07.2025 року) у адміністративній справі №280/4241/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання зарахувати до страхового стажу певні періоди роботи, зобов`язання призначити пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, суд

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 11.04.2025 року №98 про відмову в призначенні пенсії за віком і зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; зобов`язати зарахувати до його страхового стажу періоди роботи згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 ; зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, з 04.04.2025 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2025 року позовні вимоги задоволено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що рішенням від 11.04.2025 року №98 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До заяви про призначення пенсії долучено: посвідчення ліквідатора у 1986 року із зони відчуження категорія 2, серія НОМЕР_2 від 07.09.1993 року, видане Київською обласною держадміністрацією; довідка військової частини №265 від 12.05.1993 року, в якій ім`я та по батькові ОСОБА_1 зазначено не повністю; страховий стаж становить 29 років 8 місяців 1 день; до страхового стажу не зараховано: за трудовою книжкою НОМЕР_1 від 15.07.1983 року, оскільки на титульній сторінці не повністю зазначена дата народження, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга непідлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 26.01.1994 року. ОСОБА_1 04.04.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на підставі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». За принципом екстериторіальності 11.04.2025 року розгляд заяви здійснений Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та рішенням №9 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки не підтверджена участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; вік ОСОБА_1 58 років; страховий стаж становить 29 років 8 місяців 1 день. До заяви ОСОБА_1 долучено посвідчення ліквідатора у 1986 році із зони відчуження категорія 2, серія НОМЕР_2 від 07.09.1993 року, видане Київською обласною держадміністрацією; довідка військової частини №265 від 12.05.1993 року, в якій ім`я та по батькові заявника зазначено не повністю. До страхового стажу не зараховано періоди: за трудовою книжкою НОМЕР_1 від 15.07.1983, оскільки на титульній сторінці не повністю зазначена дата народження заявника, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993. Для зарахування періодів роботи необхідно надати уточнюючі довідки, видані організаціями, в яких працював заявник, на підставі первинних документів за час виконання робіт та довідки про перейменування організацій або ж внести зміни відповідно до вимог Інструкції. Суд врахував, що відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 №265 від 12.05.1993 року, рядовий запасу ОСОБА_1 брав участь у ліквідації у м. Чорнобиль з 07.06.1986 року по 10.10.1986 року. Разом з довідкою ОСОБА_1 надавався супровідний від 12.05.1993 року №589 про підтвердження участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році при військовій частині НОМЕР_4 та довідка про одержану заробітну плату за період участі у ліквідації наслідків на ЧАЕС. Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_5 від 08.04.1993 року №375 мл. сержант ОСОБА_1 дійсно з 23.05.1986 року направлявся для подальшого проходження служби в І308 ВСО, який брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. На даний час І308 ВСО ліквідовано, а всі архівні документи знаходяться у військовій частині НОМЕР_6 АДРЕСА_1 . Факт залучення ОСОБА_1 до ліквідації аварії на ЧАЕС зазначено у його службовій характеристиці. Суд врахував, що пенсійним органом було зроблено запит до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України стосовно підтверджено участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 07.06.1986 року по 10.10.1986 року та відповідь №11986/09 та №1198/09 від 21.04.2015 року, згідно якої встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 07.06.1986 року по 10.10.1986 року, але дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти) не відображені. Факт участі ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 07.06.1986 року по 10.10.1986 року підтверджується записом у військовому квитку серії НОМЕР_7 від 03.12.1984 року. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався ст.9, частинами 1, 4 ст.15, ч.1 ст.55, частинами 1, 3 ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; п.2.1 розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року; ч.1 ст.9. ст.10, ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; Переліком населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, населених пунктів, які вважаються зоною відчуження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року №106; ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; пунктами 2.1, 2.2, 2.3, 2.10, 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162; п.2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58; п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року» №303 «Про трудові книжки працівників» та прийшов до висновку про те, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи»; різного роду довідки про період роботи у зоні відчуження, евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи. Суд прийшов до висновку про те, що, оскільки ОСОБА_1 у 1986 році брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, перебуваючи на строковій військовій службі та виконував службові обов`язки з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідними документами, то він має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Суд вважав, що недолік оформлення трудової книжки, а саме не повністю зазначена дата народження заявника, не може вважатися достатньою підставою неврахування її відомостей при обчисленні стажу роботи, оскільки внесення записів до відомостей про особу до трудової книжки не здійснювалось ОСОБА_1 , а тому він не може нести негативні наслідки у зв`язку із неправильним заповненням роботодавцем першої сторінки трудової книжки; на нього не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Суд вважав, що ефективним захистом порушеного права ОСОБА_1 є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 11.04.2025 року №98, зобов`язання зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , та призначення ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, з 04.04.2025 року.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 26.01.1994 року.

Встановлено, що ОСОБА_1 04.04.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на підставі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Встановлено, що за принципом екстериторіальності заява ОСОБА_1 11.4.2025 року розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та рішенням № 9 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку з не підтвердженням участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Як вбачається з рішення пенсійного органу, вік ОСОБА_1 58 років; страховий стаж становить 29 років 8 місяців 1 день. До заяви заявником долучено посвідчення ліквідатора у 1986 році із зони відчуження категорія 2, серія НОМЕР_2 від 07.09.1993, видане Київською обласною держадміністрацією; довідка військової частини №265 від 12.05.1993, в якій ім`я та по батькові заявника зазначено не повністю. До страхового стажу не зараховано періоди: за трудовою книжкою НОМЕР_1 від 15.07.1983 року, оскільки на титульній сторінці не повністю зазначена дата народження заявника, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року. Для зарахування періодів роботи необхідно надати уточнюючі довідки, видані організаціями, в яких працював заявник, на підставі первинних документів за час виконання робіт та довідки про перейменування організацій або ж внести зміни відповідно до вимог Інструкції.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 №265 від 12.05.1993 року, рядовий запасу ОСОБА_1 брав участь у ліквідації у м. Чорнобиль з 07.06.1986 року по 10.10.1986 року. Згідно листа від 12.05.1993 року №589 підтверджена участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році при військовій частині НОМЕР_4 та надана довідка про одержану заробітну плату за період участі у ліквідації наслідків на ЧАЕС. Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_5 від 08.04.1993 року №375 мл. сержант ОСОБА_1 з 23.05.1986 року направлявся для подальшого проходження служби в І308 ВСО, який брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. На даний час І308 ВСО ліквідовано, а всі архівні документи знаходяться у військовій частині НОМЕР_6 АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №11986/09 та №1198/09 від 21.04.2015 року ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 07.06.1986 року по 10.10.1986 року, але дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти) не відображені.

Факт участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 07.06.1986 року по 10.10.1986 року підтверджується записом у військовому квитку серії НОМЕР_7 від 03.12.1984 року.

Відповідно до ст.9, частин 1, 4 ст.15, ч.1 ст.55, частин 1, 3 ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії надаються із зниженням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на 5 років учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 01 липня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництва не менше 14 календарних днів у 1986 році, відповідного страхового стажу зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, , зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків. Підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Згідно п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року до заяви про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку додається посвідчення ліквідатора Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122, або довідка військової частини , у складі якої особа брала участь у ліквідації Чорнобильській АЕС , або довідки архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст.10. ч.1 ст.26 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 року.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів п.2.2, 2.10, 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162 та п.2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 до трудової книжки вносяться зокрема, відомості, про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження. Освіта - середня, середня спеціальна і вища - вказується тільки на підставі документів (атестата, посвідчення, диплома). Запис про незакінчену середню або незакінчену вищу освіті також може бути проведена лише на підставі відповідних документів (студентського квитка, залікової книжки, довідки навчального закладу і т. п.). Професія або спеціальність записується у трудовій книжці на підстав документа про освіту або іншого належним чином оформленого документа. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. До трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обов`язковою умовою для призначення пільгової пенсії є факт роботи в зоні відчуження протягом певного часу. Єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи у зоні відчуження, евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що заповнення трудової книжки працівника здійснюється роботодавцем, а не працівником, і саме підприємство-роботодавець є відповідальним за організацію обліку трудових книжок працівників, в тому числі правильність внесення записів до них, а тому недолік оформлення трудової книжки, а саме не повністю зазначена дата народження, не може вважатися достатньою підставою неврахування її відомостей при обчисленні стажу роботи, оскільки внесення записів до відомостей про особу до трудової книжки не здійснювалось ОСОБА_1 ..

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2025 року у адміністративній справі №280/4241/25 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова