Справа № 640/7960/20
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань закриття провадження

16 грудня 2025 року Справа № 640/7960/20 Провадження № ЗП/280/221/25
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Національного агентства з питань запобігання корупції (б-р., Дружби Народів, буд. 28, м. Київ, 01103) про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2020 до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №3246 від 27.09.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем поза межами строку проведення повної перевірки декларації позивача за 2017 рік, а також без перевірки відомостей, одержаних від Національного антикорупційного бюро України, а саме без одержання відомостей від держателя комерційного реєстру компаній Австрії. Також зазначає про помилковість висновків відповідача про те, що позивач станом на дату внесення відомостей до декларації був кінцевим бенефіціарним власником (контролером) частки 51% у ТОВ «Ambikom Gmbh» (Австрія)

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.04.2020 було відкрите спрощене позовне провадження у справі №640/7960/20.

05.05.2020 від відповідача до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов відзив на позов. У відзиві відповідач зазначив, що повна перевірка декларації позивача за 2017 рік проведена відповідачем з додержанням строків її проведення, оскільки під час її проведення було відповідачем було направлено запити до Генеральної прокуратури Австрії та Спеціальної прокуратури по боротьбі з корупцією. Оскільки відповіді на зазначені запити протягом розумного строку не отримана, то відповідачем було продовжено перевірку та прийнято оскаржуване рішення. Також зазначає, що порушення процедури ухвалення рішення може бути підставою для скасування такого рішення лише за умови, що таке порушення вплинуло або могло вплинути на правильність рішення. Тому порушення порядку збирання та використання інформації під час проведення повної перевірки декларації позивача не може бути єдиною підставою для скасування оскаржуваного рішення. Інформація про наявність у позивача частки у статутному капіталі австрійської компанії «Ambikom Gmbh» одержана відповідачем листом Національного антикорупційного бюро від 25.03.2019 №042-201/10050. Позивач не скористався правом надання пояснень на запити відповідача щодо причин невідображення у декларації за 2017 рік відомостей про австрійську компанію «Ambikom Gmbh». Вважає, що позивачем порушені вимоги п. 5 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII (далі Закон №1700). Також зазначає, що інформація про укладання між ОСОБА_2 та позивачем трастової угоди від 01.04.2015 у відповідача була відсутня. Також вважає, що оскаржуване рішення не породжує для позивача будь-яких негативних наслідків. Просить відмовити у задоволенні позову.

13.05.2020 від представника позивача до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшло клопотання про продовження строку на подання відповіді на відзив.

09.06.2020 від представника позивача до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив представник зазначив, що строк з дня надіслання запиту до державних органів Австрії до дня прийняття оскаржуваного рішення не може бути визнаний розумним строком. Використані відповідачем копії документів щодо наявності у позивача частки у статутному капіталі австрійської компанії «Ambikom Gmbh» на переконання представника є недопустимими та неналежними доказами. Зазначає про безпідставність тверджень відповідача про належність позивачу корпоративних прав в австрійській компанії «Ambikom Gmbh», оскільки відповідно до трастової угоди бенефіціарним власником 51 % акцій цієї компанії належить ОСОБА_3 , а позивач є лише номінальним власником цих акцій.

07.08.2020 від відповідача до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначає про додержання строку проведення повної перевірки декларації позивача, наводить обґрунтування тривалості зупинення повної перевірки та використання інформації про наявність у позивача корпоративних прав в австрійській компанії «Ambikom Gmbh», зазначаючи про ненадання позивачем будь-яких пояснень під час повної перевірки. Факт участі позивача у зазначеній компанії підтверджується доданими до позову документами. Також наполягає на тому, що оскаржуване рішення не порушує прав позивача.

11.11.2020 від відповідача до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано вказаний адміністративний суд. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825-ІХ Окружним адміністративним судом міста Києва справу надіслано до Київського окружного адміністративного суду.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, Київським окружним адміністративним судом передано справу до Запорізькому окружному адміністративному суду.

Справа надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду та 21.02.2025, відповідно до вимог статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, адміністративну справу передано на розгляд судді Запорізького окружного адміністративного суду Киселю Р.В.

Ухвалою від 25.02.2025 справу було прийнято до провадження, призначений її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, запропоновано учасникам справи надати додаткові доводи та заперечення, пояснення щодо позовних вимог та докази на їх підтвердження протягом 15 днів з дня отримання цієї ухвали.

Станом на дату постановлення цієї ухвали будь-яких заяв чи клопотань від учасників справи до суду не надійшло.

Клопотання вмотивоване тим, що після прийняття рішення Конституційним Судом України від 27.10.2020 №13-р/2020 відпали правові підстави для перевірки судом правомірності прийнятого Національним агентством з питань запобігання корупції рішення стосовно повної перевірки декларацій позивача на відповідність її вимогам Закону, адже оскаржуване рішення у розумінні КАС України не зумовлює в подальшому для нього виникнення будь-яких прав і обов`язків, а тому не може бути предметом спору. Наголосив, що між позивачем та Національним агентством не виникло відносин влади та підпорядкування, у яких відповідач виконував би владно-управлінські функції стосовно позивача.

Розглянувши подане клопотання та дослідивши наявні у справі матеріали, суд зауважує наступне.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічне положення міститься у ст. 91 Закону України від 13.07.2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України». Окрім цього у ст. 97 цього Закону визначено, що Конституційний Суд України у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) постанови Верховної Ради України «Про чинність Закону України «Про Рахункову палату», офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 150 Конституції України, а також ч. 2 ст. 70 Закону України «Про Конституційний Суд України» стосовно порядку виконання рішень Конституційного Суду України (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України) від 14.12.2000 року (справа № 1-31/2000) визначено, що рішення Конституційного Суду України мають пряму дію.

Аналіз норм розділу ХІІ Конституції України («Конституційний Суд України») та Закону України від 13.07.2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» дає підстави дійти висновку про те, що рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення Конституційного Суду України, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення Конституційного Суду України.

Тобто рішення Конституційного Суду України поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього. Водночас чинним законодавством визначено, що Конституційний Суд України може безпосередньо у тексті свого рішення встановити порядок і строки виконання ухваленого рішення.

Встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення, перш за все, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, вже встановленої остаточним судовим рішенням.

У тексті рішення Конституційного Суду України від 27.10.2020 року №13-р/2020 відсутні положення, які б дозволили зробити висновок про його поширення на правовідносини, які припинилися на момент його ухвалення. Натомість у резолютивній частині цього рішення чітко вказано про те, що положення пп. 6, 8 ч. 1 ст. 11, пп. 1, 2, 6-10-1, 12, 12-1 ч. 1, ч.ч. 2-5 ст. 12, ч. 2 ст. 13, ч. 2 ст. 13-1, ст. 35, абз. 2-3 ч. 1 ст. 47, ст. ст. 48-51, ч.ч. 2-3 ст. 52, ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції»; ст. 366-1 Кримінального кодексу України втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Суд зазначає, що на час прийняття Національним агентством з питань запобігання корупції оскаржуваного рішення №3246 від 27.09.2019 вказані законодавчі норми не були визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Оскільки рішення Конституційного Суду України від 27.10.2020 року № 13-р/2020 має пряму (перспективну) дію, тобто поширюється на правовідносини, що виникли або тривають після його ухвалення (за винятком тих випадків, якщо інше встановлено Конституційним Судом України безпосередньо у тексті ухваленого рішення), суд висновує про відсутність підстав для задоволення клопотання Національного агентства з питань запобігання корупції про закриття провадження у справі №640/7960/20 з підстав, встановлених п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Керуючись статтями 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Національного агентства з питань запобігання корупції про закриття провадження у справі №640/7960/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Р.В.Кисіль