Справа № 646/12377/25
Суддя: Іщенко О. В.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
№ провадження 2-а/646/116/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.25 місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

судді Іщенко О. В.

за участю секретаря судового засідання Петренко А. О.,

учасники адміністративного провадження:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Департамент патрульної поліції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6227821 від 26 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення; закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача; заяви, клопотання учасників справи

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6227821 від 26 листопада 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закриття провадження у справі.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 26 листопада 2025 року інспектором 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Козиренком В. В. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6227821, відповідно до якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680,00 гривень.

26 листопада 2025 року приблизно о 15:09 годині позивач здійснював пасажирські перевезення по визначеному маршруту Краматорськ-Харків та рухався у місті Харків по вулиці Суздальські Ряди на автомобілі Mercedes-Benz 313D ПЕ ВВ2531ВС, де на автостанції до нього підійшов інспектор. На момент початку руху позивач перевірив усі вузли та агрегати, зокрема, покажчики повороту були у справному робочому стані.

Позивач зазначає, що в ході розгляду даної адміністративної справи ним було надано інспектору власні пояснення та повідомлено про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки перед початком руху він пересвідчився у тому, що автомобіль є технічно справним, зокрема, і задній лівий покажчик повороту. Технічна несправність відбулась в ході руху та з невідомих йому причин.

Позивач просив інспектора не притягувати його до адміністративної відповідальності та надати йому можливість усунути несправність на місці зупинки, що він і зробив при інспекторові - за одну хвилину усунув несправність засобом проти окислювання електричних контактів. У свою чергу, інспектор не надав жодної оцінки поясненням позивача та проігнорував їх, як і проігнорував факт усунення несправності на місці.

На переконання позивача, у його діях був відсутній умисел щодо вчинення адміністративного правопорушення, дані дії повинні бути розцінені, як вчинені з необережності, оскільки він не міг передбачити можливість настання шкідливих наслідків, тому інспектор був зобов`язаний надати йому можливість усунути несправність, а не одразу притягувати до адміністративної відповідальності. Інспектор проігнорував пояснення і не дослідив питання стосовно того, коли виникла несправність, і не взяв до уваги, що несправність була усунута на місці.

Позивачу було відмовлено у наданні можливості виправити несправність на місці зупинки транспортного засобу та не було надано можливості скористатись правовою допомогою. Інспектор обмежився лише формальним складенням постанови без дотримання встановленої законом процедури.

Ураховуючи викладене вище, позивач просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6227821 від 26 листопада 2025 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін на 11 грудня 2025 року.

Ураховуючи встановлені частиною першою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України стислі строки розгляду даної категорії справ, судом було запропоновано відповідачу до 11 грудня 2025 року подати відзив на позовну заяву.

Згідно із частинами першою та другою статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Як убачається з матеріалів справи, ухвала Основ`янського районного суду міста Харкова про відкриття провадження у справі була доставлена до електронного кабінету відповідача 03.12.2025 о 19:50, а судова повістка про виклик у судове засідання, призначене на 11 грудня 2025 року о 14:30 годині - 04.12.2025 о 15:30.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 11 грудня 2025 року, не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, заяв/клопотань від нього до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надходив.

Оскільки відповідно до частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, суд уважав за можливе провести судове засідання без участі представника Департаменту патрульної поліції, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Такі процесуальні дії у справі, як забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо не вчинялись.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

26 листопада 2025 року інспектором 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Козиренком В. В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6227821, якою ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680,00 гривень.

У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6227821 від 26 листопада 2025 року у якості суті адміністративного правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 зазначено таке.

26 листопада 2025 року о 15:09 годині за адресою: вулиця Суздальські Ряди, будинок 9, місто Харків Харківської області ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів заздалегідь визначеним маршрутом руху Краматорськ-Харків, при цьому технічний стан якого не відповідає вимогам та правилам щодо забезпечення безпечності дорожнього руху, а саме, не працював задній лівий покажчик повороту під час руху транспортного засобу, чим порушив вимоги пунктів 31.4., 31.3.а) Правил дорожнього руху.

Позивач у судовому засіданні не заперечував той факт, що 26 листопада 2025 року за адресою: вулиця Суздальські ряди, будинок 9, місто Харків Харківської області він керував транспортним засобом з непрацюючим заднім лівим покажчиком повороту. Зазначив суду, що, на його переконання, автомобіль патрульної поліції їхав за ним досить довго; коли маршрутне таксі зупинилося на автостанції, до ОСОБА_1 як до водія підійшов представник патрульної поліції і зазначив, що у автомобіля не працює задній лівий покажчик повороту; при перевірці його роботи дійсно виявилось, що не працює; зазначену несправність ОСОБА_1 було одразу усунуто, що не вплинуло на складання протоколу відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, як убачається з наведених вище обставин справи спірні правовідносини виникли між водієм транспортного засобу ОСОБА_1 та суб`єктом владних повноважень Управлінням патрульної поліції в Харківській області.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; мотиви, з яких у справі щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень суд дійшов висновку

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 7) частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Частиною третьою статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Згідно із пунктами 1 та 4 Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від № 73 від 06 листопада 2015 року, із змінами, Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій Голови Національної поліції України в установленому законодавством України порядку.

Департамент складається із структурних підрозділів апарату Департаменту, його територіальних (відокремлених) підрозділів, інших підрозділів патрульної поліції, у тому числі підрозділів поліції особового призначення.

З матеріалів справи убачається, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6227821 від 26 листопада 2025 року було складено інспектором 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Козиренком В. В.

Оскільки інспектор 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Козиренко В. В. є посадовою особою структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції, який не має статусу окремої юридичної особи, належним відповідачем у даній справі є саме Департамент патрульної поліції.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 8) частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліції» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до статті 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено перелік адміністративних правопорушень, розгляд яких здійснюється безпосередньо органами Національної поліції, зокрема, це справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Частиною першою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом, адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері безпеки дорожнього руху та встановлений порядок використання транспортних засобів.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у керуванні водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Суб`єкт вказаного адміністративного правопорушення спеціальний.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про дорожній рух» цей Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 10 Закону України «Про дорожній рух» на власника транспортного засобу покладено обов`язок здійснювати заходи щодо утримання у справному технічному стані транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно із вимогами пункту 31.1. Правил дорожнього руху технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Як зазначено у пункті 31.3.а) Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 31.4. Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, зовнішні світлові прилади:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Згідно із пунктом 31.5. Правил дорожнього руху у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Як зазначено у пунктах 9.9. та 9.11. Правил дорожнього руху, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: а) у разі вимушеної зупинки на дорозі; б) у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар; в) на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами; г) на механічному транспортному засобі, що буксирується; ґ) на механічному транспортному засобі, позначеному розпізнавальним знаком "Діти", що перевозить організовану групу дітей, під час їх посадки чи висадки; д) на всіх механічних транспортних засобах колони під час їх зупинки на дорозі; е) у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар: а) ззаду на транспортному засобі, зазначеному в пункті 9.9 ("в", "г", "ґ") цих Правил; б) з боку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху у випадку, зазначеному в підпункті "б" пункту 9.10 цих Правил.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із пунктом 1) статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015 року, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6227821 від 26 листопада 2025 року за порушення пунктів 31.4.3.а) та 31.3.а) Правил дорожнього руху було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач у судовому засіданні не заперечував той факт, що 26 листопада 2025 року за адресою: вулиця Суздальські ряди, будинок 9, місто Харків Харківської області він керував транспортним засобом з непрацюючим заднім лівим покажчиком повороту.

Суд зазначає, що згідно із пунктом 31.4.3.а) Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі, якщо кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Пунктом 31.5. Правил дорожнього руху на водія покладено обов`язок у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Отже, адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, має формальний склад та у даному випадку уважається закінченим у момент, коли водій керував транспортним засобом з технічною несправністю, передбаченою пунктом 31.4.3.а) Правил дорожнього руху, не застосовуючи при цьому аварійну світлову сигналізацію.

Як було вже зазначено судом, суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням особи до його наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що інспектор 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенант поліції Козиренко В. В. при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6227821 від 26 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 680,00 гривень, діяв у межах своїх повноважень, у спосіб, що передбачений діючим законодавством України та відповідно до вимог частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, отже, відсутні правові підстави для скасування зазначеної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог особи, яка не є суб`єктом владних повноважень, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6227821 від 26 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680,00 гривень - відмовити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністравне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6227821 від 26 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680,00 гривень - залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено судом 15 грудня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; номер телефону: НОМЕР_2 , email: ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: вулиця Федора Ернста, будинок 3, місто Київ, 03048; номер телефону: +75; email: .

Суддя О. В. Іщенко