Справа № 369/15627/25
Суддя: Янченко А. В.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/213/25
РІШЕННЯ

Іменем України

16.12.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Янченка А.В.

за участі секретаря судового засідання Лисяк К.О.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Сидоренка В.А.,

представника відповідача Батранчі Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу № 369/15627/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , Міністерство внутрішніх справ України, про визнання протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває справа № 369/15627/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: ОСОБА_2 , Міністерство внутрішніх справ України про визнання протиправними та скасування постанов серії 2КІ № від 04.04.2025, серії 2КІ № від 08.04.2025, серії 2КІ № від 11.04.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачем щодо неї були винесені три постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП (порушення правил зупинки транспортного засобу CITROEN BERLINGO, номерний знак НОМЕР_1 , зафіксовані в режимі фотозйомки), а саме: серії 2КІ № від 04.04.2025, серії 2КІ № від 08.04.2025 та серії 2КІ № від 11.04.2025. Позивач вказує, що вважає дані постанови незаконними та безпідставними, оскільки на момент вчинення правопорушень транспортним засобом керував її колишній чоловік третя особа ОСОБА_2 , який у протоколі опитування від 22.08.2025 визнав свою вину та підтвердив сплату штрафів.

На підставі вище наведеного, позивач просила суд визнати протиправними та скасувати зазначені постанови.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.09.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

19.09.2025 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

19.09.2025 року від представника позивача надійшла заява про виклик свідків.

25.09.2025 року представником відповідача Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Батранчею Д.О. через підсистему «Електронний суд» було подано відзив на позовну заяву. В своєму відзиві відповідач мотивує свою позицію тим, що позивач є власником транспортного засобу, тому накладення стягнення ґрунтується на вимогах чинного законодавства (ст. 14-2 КУпАП), а факт порушення підтверджується фотофіксацією. Через це у задоволенні позову слід відмовити.

Треті особи ОСОБА_2 та Міністерство внутрішніх справ України своїм правом на подання пояснень не скористались.

Ухвалою від 21.10.2025 року судом було постановлено здійснити перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 10.12.2025 р.

У судове засідання 10.12.2025 р. з`явились позивач, представник позивача, представник відповідача. Треті особи ОСОБА_2 та Міністерство внутрішніх справ повідомлені належним чином у судове засідання не з`явились.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановами про накладення адміністративного стягнення серії 2КІ № від 04.04.2025, складеною головним спеціалістом інспектором з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Горбачовим Р.Є.; серії 2КІ № від 08.04.2025 складеною головним спеціалістом інспектором з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Нікольчук В.П.; та серії 2КІ № від 11.04.2025, складеною головним спеціалістом інспектором з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Астапенко Я.М., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваних постанов: серії 2КІ № від 04.04.2025 вбачається, що 04.04.2025 року 14 год 15 хв водієм транспортного засобу CITROEN BERLINGO д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено зупинку за адресою вул. Олеся Гончара, 67 в м. Києві; серії 2КІ № від 08.04.2025 вбачається, що 08.04.2025 року 14 год 10 хв водієм транспортного засобу CITROEN BERLINGO д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено зупинку за адресою вул. Олеся Гончара, 67 в м. Києві; серії 2КІ № від 11.04.2025 вбачається, що 11.04.2025 року 11 год 31 хв водієм транспортного засобу CITROEN BERLINGO д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено зупинку за адресою вул. Олеся Гончара, 67 в м. Києві.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 січня 2020 року № 13.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Всупереч даним вимогам, відповідачем об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень не надано. В матеріалах справи відсутні належні докази того, що саме ОСОБА_1 перебувала у зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», у зв`язку із цим посилання відповідача на порушення позивачем вимог цього знаку та притягнення позивача до відповідальності є безпідставним.

Суд враховує, що матеріали справи містять належний та допустимий доказ протокол опитування ОСОБА_2 від 22 серпня 2025 року, в якому він визнав свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, зафіксованих оскаржуваними постановами, та підтвердив, що саме він керував транспортним засобом у зазначені дати. Означеним протокол опитування складено у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У судовому засіданні 10.12.2025 року була допитана в якості свідка позивач ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 будучи допитаною в якості свідка показала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , фактичні шлюбні відносини були припинені з серпня 2022 року, а згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.06.2025 р. №369/7397/25 шлюб було розірвано. Вказала, що під час шлюбу було набуто у спільну сумісну власність подружжя два транспортні засоби: CITROEN BERLINGO, ДНЗ НОМЕР_1 , а також Nissan, Tiida, ДНЗ: НОМЕР_2 , дані транспортні засоби були зареєстровані на позивача, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів. За згодою подружжя CITROEN BERLINGO, ДНЗ НОМЕР_1 залишився у володінні й користуванні чоловіка, а Nissan, Tiida, ДНЗ: НОМЕР_2 позивача.

Щодо не переоформлення транспортного засобу CITROEN BERLINGO, ДНЗ НОМЕР_1 , то позивач пояснила, що вони з колишнім чоловіком й досі не можуть дійти згоди щодо умов переоформлення транспортних засобів, від реєстрації ОСОБА_2 належним користувачем транспортного засобу CITROEN BERLINGO, ДНЗ НОМЕР_1 , то останній кілька разів відмовився приймати пропозицію від позивача без пояснення таких відмов.

Свідком було надано пояснення у суді, що у дні винесення оскаржуваних постанов від 04.04.2025 р., 08.04.2025 р., 11.04.2025 р. остання не могла вчиняти зазначених адміністративних правопорушень й перебувати за кермом CITROEN BERLINGO, ДНЗ НОМЕР_1 , адже вона не вміє керувати транспортними засобами із механічною коробкою передач, а також перебувала у ці дні та години на робочому місці: за межами м. Києва, як бухгалтер в компанії ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА, що знаходиться у селі Софіївська Борщагівка.

Додатково позивачем, будучи допитаною у якості свідка, було зазначено, що ОСОБА_2 не повідомляв її про отримані штрафи за порушення порядку паркування транспортних засобів, означені штрафи були оплачені ОСОБА_2 . У подальшому, при з`явленні позивача до ТСЦ МВС України для отримання постійних водійських посвідчень замість тимчасових, які діють два роки, останній було відмовлено у зв`язку із наявністю трьох діючих постанов про адміністративне правопорушення у сфери безпеки дорожнього руху. При цьому, позивач не могла зрозуміти про які саме постанови йде мова, адже ані в сервісі «Дія», ані в кабінеті водія жодних постанов у справах про адміністративні правопорушення відсутні.

З пояснень свідка також встановлено, що після відвідин ТСЦ МВС України з цього приводу позивачем було здійснено спілкування із ОСОБА_2 , отримано від останнього копії квитанцій про сплату штрафів. Також ОСОБА_2 , за твердження свідка, було зазначено, що він думав, що у випадку сплати таких штрафів це не створить негативних наслідків для позивача, а тому нічого не розповідав їх про такі постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.77КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 зазначила, що визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльність не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Аналогічні за змістом висновки містяться також у постановах Верховного Суду від 14.03.2018 по справі № 760/2846/17, від 14.02.2018 по справі № 536/583/17.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Окрім того, у ст.62 Конституції України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Таким чином, в силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи щодо притягнення до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

На думку суду, наявність факту визнання іншою особою своєї вини у вчиненні правопорушення, а також факт сплати цією особою штрафів, документальне фіксування передання транспортного засобу у володіння й користування, є належним та допустимим доказом, який спростовує презумпцію вини власника транспортного засобу позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії 2КІ № від 04.04.2025, складена головним спеціалістом інспектором з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Горбачовим Р. Є.; постанова серії 2КІ № від 08.04.2025 складена головним спеціалістом інспектором з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Нікольчук В. П.; постанова серії 2КІ № від 11.04.2025, складена головним спеціалістом інспектором з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Астапенко Я.М., якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, із зазначених вище підстав є протиправними, тому підлягають скасуванню.

Додатково судом проаналізовано та надано оцінку клопотанню відповідача 08.12.2025 р. щодо залишення позову без розгляну. З цього клопотання вбачається, що, на думку, відповідача, позов має бути залишено без розгляду у зв`язку із тим, що оскаржувані постанови внаслідок їх оплати набули законної сили (ст. 291 КУпАП) та є виконаними (ст. 300-1 КУпАП).

Позивач та представник позивача заперечили щодо задоволення означеного клопотання. Зазначили, що строк на подання позову було пропущено із поважних причин, а тому підлягає поновлення, про що й було зазначено у пункті 1 резолютивної частини позову із відповідним обґрунтуванням (розділ 2 позовної заяви).

Розглянувши клопотання відповідача про залишення позову без розгляду та заяву позивача про поновлення строку оскарження постанов суд зазначає наступне.

Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч. 1 ст. 122 КАС України).

Так, згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оцінивши подані Позивачем докази, зважаючи на подане прохання у позовній заяві щодо поновлення процесуального, суд робить висновок, що причини, з яких позов не було вчасно подано вчасно, були поважними, а тому процесуальних строк на звернення із позовом до суду підлягає поновленню.

Так, матеріали справи не містять доказів, що відповідачем або третьою особою ОСОБА_2 надавались або надсилались позивачу оскаржувані постанови. Натомість, матеріали справи містять адвокатський запит від 07.08.2025 р. надісланий відповідачу адвокатом Сидоренко В. А. в інтересах позивача із запитом щодо надання копій оскаржуваних постанов. Відповідь на даний запит була направлена представнику позивача адвокату Сидоренко В. А. відповідачем 14.08.2025 р. із додаванням копій запитаних постанов.

Як вбачається із дати формування позовної заяви остання була підписана та направлена до суду 25.08.2025 р., тобто у десятиденний строк від дати, коли представником позивача були отримані копії оскаржуваних постанов. Суд вважає, що за відсутності оскаржуваних постанов позивач не міг би реалізувати своє право на звернення до суду, адже за своєю суттю оскаржувані постанови є актами індивідуальної дії, зі своїми реквізитами (дата, номер, тип, орган видачі тощо). Без наявності копій оскаржуваних постанов подання позову було б передчасним.

Керуючись статтями 5-7, 9, 77, 122, 241-246, 268, 271, 286 КАС України, ст. ст. 14-2, 289 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про залишення позову відмовити.

Поновити позивачу строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення: серії 2КІ № від 04.04.2025, серії 2КІ №5 від 08.04.2025, серії 2КІ № від 11.04.2025, який пропущено з поважних причин.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: ОСОБА_2 , Міністерство внутрішніх справ України, про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії 2КІ № від 04.04.2025 за зупинку транспортного засобу CITROEN BERLINGO, номерний знак НОМЕР_1 , в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», видану головним спеціалістом - інспектором з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Горбачовим Романом Євгеновичем, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії 2КІ №5 від 08.04.2025 за зупинку транспортного засобу CITROEN BERLINGO, номерний знак НОМЕР_1 , в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», видану головним спеціалістом - інспектором з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Нікольчук Віталіною Павлівною, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії 2КІ № від 11.04.2025 за зупинку транспортного засобу CITROEN BERLINGO, номерний знак НОМЕР_1 , в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено»., видану головним спеціалістом - інспектором з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Астапенком Ярославом Миколайовичем, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 16 грудня 2025 року.

Суддя А.В. Янченко