Справа № 520/23717/25
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 р. №520/23717/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМЕКС МАКС" (просп. Науки, буд. 54, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61072, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ) про визнання протиправною та скасування вимоги

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМЕКС МАКС" , з адміністративним позовом, в якому просить суд:

Визнати протиправним та скасувати вимогу ГУ ДПС у Харківській області (, адреса: 61057, Україна, Харківська обл., м. Харків, вул. Сковороди Григорія, 46) про сплату боргу (недоїмки) №Ю-3510-2040 від 09.07.2025 року з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі - 51 068,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що податкова вимога №Ю-3510-2040 від 09.07.2025 року на загальну суму 51 068,38 грн. є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що станом на момент подачі позовної заяви, Державна податкова служба разом із своїми підрозділами, в тому числі ГУ ДПС у Харківській та Львівській областях не виконала своїх зобов`язань щодо сплати грошових компенсацій на судові витрати понесені ТОВ «ІМЕКС МАКС» за судовими рішеннями. У зв`язку з тим, що між платником податків та контролюючим органом існують зустрічні, однорідні грошові вимоги, а сума заборгованості держави в особі податкового органу перед платником перевищує суму податкового зобов`язання, визначеного у вимозі є підстави для її скасування.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Представник відповідача надіслав на адресу суд відзив на позовну заяву, в якому позовні вимог не визнав, посилаючись на те, що за позивачем станом на 30.05.2025 по ТОВ «ІМЕКС МАКС» обліковувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальну суму 83 232,38 гривень, у зв`язку з чим податкова вимога від прийнята у повній відповідності до норм чинного законодавства України.

Крім того наголошує, що порядок погашення податкового боргу є імперативним і не допускається його довільне застосування. Тому, відповідно до приписів чинного законодавства, відшкодування судових витрат не є можливим та належним способом погашення податкового боргу.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМЕКС МАКС», зареєстроване як юридична особа за кодом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20.02.2019 року, номер запису 0079993 та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області, зареєстроване як платник ПДВ, ІПН 18, є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до даних ІКС «Податковий блок» станом на 30.05.2025 по ТОВ «ІМЕКС МАКС» обліковувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальну суму 83 232,38 гривень, яка виникла на підставі самостійно поданою платником звітністю, а саме:

- Декларація № від 18.03.2025 за терміном сплати 20.03.2025 на суму 25 956,95 гривень;

- Декларація № від 15.04.2025 за терміном сплати 21.04.2025 на суму 31 649,56 гривень;

- Декларація № від 19.05.2025 за терміном сплати 20.05.2025 на суму 25 625,87 гривень.

На підставі цих даних, ГУ ДПС в автоматичному режимі сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску від 11.06.2025 № Ю-3510-2040 на загальну суму 83 232, 38 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску від 11.06.2025 № Ю-3510- 2040 року на загальну суму 83 232,38 гривень направлена на податкову адресу ТОВ «ІМЕКС МАКС»: м. Харків, пр-т Науки, 54 рекомендованим листом з повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку та відповідно до даних АТ «Укрпошта» отримана платником 19.06.2025 особисто.

Вважаючи, що податкова вимога прийнята відповідачем з порушенням вимог законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платник єдиного внеску серед іншого зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За визначенням пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Частина друга статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачає, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідно з частиною четвертою статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Вказані положення Закону кореспондуються із положеннями Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449.

Так, відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції, у разі виявлення фіскальним органом своєчасно не нарахованих та/або несплачених платником сум єдиного внеску такий фіскальний орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена фіскальними органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках:

- якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами;

- якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) одночасно з актом документальної перевірки платника єдиного внеску.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

- платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`яти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

- платникам, зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Пунктом 4 розділу VI Інструкції визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Наведені правові норми вказують, що у разі наявності у платника єдиного соціального внеску недоїмки, фіскальний орган на підставі даних звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу формує та надсилає (вручає) платнику вимогу про сплату боргу (недоїмки) на суму такої недоїмки.

Як вже було зазначено вище, позивачу направлено автоматично сформовану вимогу про сплату боргу (недоїмки) щодо заборгованості зі сплати єдиного внеску на суму 51 068,38 грн. на підставі картки особового рахунку.

Також суд зазначає, що сума заборгованості позивачем не оскаржується, заборгованість, зазначена у вимозі, виникла на підставі самостійно поданої Позивачем звітності, що визнається позивачем.

Проте, обґрунтовуючи протиправність вимоги про сплату боргу позивач наполягає на тому, що ГУ ДПС у Харківській області має борг перед Позивачем за судовими витратами за рішеннями судів, які набрали законної сили, і які не виконані на час формування спірної вимоги, а тому вважає, що наявність взаємного однорідного боргу між платником та податковим органом є належною і достатньою підставою для скасування Вимоги №Ю-3510-2040 від 11.06.2025 року.

Перевіряючи обґрунтованість вказаних доводів, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до Положення про ГУ ДПС, затвердженого наказом Державної податкової служби України № 643, ГУ ДПС є органом державної влади, має окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк зі своїм найменуванням та зображенням Державного Герба України, є розпорядником бюджетних коштів.

Відповідно до ст. 2 Бюджетного кодексу України (надалі за текстом - БКУ) основним плановим фінансовим документом бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень - є кошторис.

У статті 47 БКУ закріплено, що відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.

Основною умовою для можливості припинення зобов`язання шляхом зустрічного зарахування є дійсність та безспірність вимог, тобто такі вимоги повинні існувати на момент зарахування та між сторонами не має бути спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання та розміру.

Так, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 29.12.2021 у справі № 826/17678/15 дійшов висновку, що однорідність вимог визначається їхньою правовою природою та матеріальним змістом (вираженням).

В даному випадку зустрічні вимоги хоча і мають грошовий характер, але за своєю правовою природою зобов`язання за цими вимогами є різними, тому не є однорідними. Оскільки з одного боку існує грошове зобов`язання ТОВ «ІМЕКС МАКС» перед державою у вигляді податкового боргу, яке регулюється нормами публічного права, а от вже обов`язок контролюючого органу відшкодувати судові витрати має характер адміністративного обов`язку, який було встановлено рішенням суду.

До того ж, приписами статті 87 Податкового кодексу України визначено джерела погашення податкового боргу платника податків. Так, податковий борг (недоїмка) ТОВ «ІМЕКС МАКС» може бути погашений лише у спосіб, що передбачений чинним податковим законодавством України. Тож, порядок погашення податкового боргу є імперативним і не допускається його довільне застосування.

Тому, відповідно до приписів чинного законодавства, відшкодування судових витрат не є можливим та належним способом погашення податкового боргу.

Крім того, в такому випадку зарахування є можливим лише у разі відсутності між сторонами спору щодо наявності підстав і розміру цих нарахувань.

Таким чином, важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань.

Такі висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 24.01.2018 у справі № 908/3039/16, від 05.04.2018 у справі № 910/13205/17, від 25.04.2018 у справі № 910/6781/17, від 25.07.2018 у справі № 916/4933/15, від 22.08.2018 у справі № 910/21652/17, від 11.09.2018 у справі № 910/21648/17, від 11.10.2018 у справі № 910/23246/17 (в даній постанові застосовано термін "прозорість вимог"), від 13.11.2018 у справі № 914/163/14, від 02.04.2019 у справі № 918/539/18.

Щодо посилань позивача на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 25.04.2019 у справі №823/994/17, суд зазначає, що Верховний Суд у вказаній справі розглядав спірні відносини, відмінні від даної справи.

Так, у вказаній справі досліджувались питання можливості погашення податкового боргу за рахунок переплати яка є однорідним зобов`язанням, тоді як у цій справі спірні правовідносини виникли щодо можливості погашення податкового боргу за рахунок боргу перед Позивачем за судовими витратами за рішеннями судів.

З огляду на викладене, вказані позиції Верховного Суду не застосовується до спірних правовідносин у даній справі

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених вище висновків суду не спростовують.

Частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених по справі обставин, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМЕКС МАКС" (просп. Науки, буд. 54, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61072, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ) про визнання протиправною та скасування вимоги залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бідонько А.В.