Справа № 343/2235/25
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/2235/25
Провадження №: 2-а/343/47/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

суддi Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області адміністративну справу № 343/2235/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Львівській області про скасування постанови серії ЕНА № 6070408 від 02.11.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністартивне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП,

за участю : позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Воробця Р.М.,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

12 листопада 2025 року позивач подав до суду вказану вище позовну заяву, в якій просить скасувати постанову серії ЕНА № 6070408 від 02.11.2025 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, яку виніс інспектор ВП № 1 (м. Жидачів) Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Стащук Л.В., а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 02.11.2025 о 15:24 інспектор ВП № 1 (м. Жидачів) Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Стащук Л.В. винесла відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та наклала адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно з постановою, він, керуючи транспортним засобом "Volkswagen Passat", н.з. НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напряму при повороті, чим порушив п. 9.2 б ПДР України. Він заперечує свою причетність до вчинення вказаного правопорушення. Він, дійсно, керував транспортним засобом та рухався по центральній дорозі по вул. І.Франка в м. Моршин. Рух здійснював із дотриманням усіх вимог ПДР України. При виїзді з міста його наздогнав патрульний автомобіль, який світловими сигналами подав йому знак про зупинку. Зі службового автомобіля вийшли патрульні та працівники ТЦК та СП. З`ясувавши, що він не підлягає мобілізації за віком, працівники поліції заявили, що "так просто його не відпустять", а після кількох хвилин обговорень зазначили, що відносно нього буде винесено постанову за те, що він не увімкнув покажчик повороту на головній дорозі. Однак він не здійснював жодного маневру повороту, не змінював напрямок руху, а здійснював рух прямо по головній дорозі, а відтак у нього не виникало обов`язку вмикати покажчик повороту. "Поворот" ж на ділянці дороги біля будинку № 44 є звичайним відгалуженням у дворовий проїзд, який не має статусу перехрестя, тому підстав для подання сигналу повороту не було. Більше того у постанові вказано, що правопорушення було зафіксовано по вул. І.Франка біля будинку № 44, однак фактично його автомобіль було зупинено по вул. І.Франка біля будинку № 4. Будь-яких докази, які б свідчили про протилежне, відсутні. Також інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови не дотрималася визначеної процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення: не з`ясувала, чи винен він у вчиненні правопорушення, не зібрала відповідні докази, не встановила усіх обставин. Таким чином, остаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник позивача - адвокат Воробець Р.М. у судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя. Зазначив, що він рухався по головній дорозі, будь-яких маневрів повороту не здійснював, а тому підстав для увімкнення покажчика повороту не було. У заїзд, який є навпроти будинку № 44 по вул. І.Франка, він не заїжджав. Постанова винесена безпідставно, а тому її слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Львівській області в судове засідання не з`явився, відзиву на позов чи інших заяв та клопотань не подавав, хоча про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду, зважаючи на обмежені строки розгляду, був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом доставки ухвали суду від 14.11.2025, де вказана дата судового засідання та надано строк для подання відзиву на позов до 21.11.2025, в його електронний кабінет 14.11.2025, на що вказує довідка про доставку електронного документа (а.с. 21). При цьому позовна заява та додані до неї матеріали, а також ухвала суду про відкриття провадження у справі були направлені йому і поштовим відправленням (а.с. 19), які отримані 20.11.2025, на що вказує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 25). Про наступні судові засідання відповідач, зважаючи на те, що він представлений юридичною особою, також був повідомлений шляхом доставки повісток про виклик до суду в його електронний кабінет, що підтверджується довідками про доставку електронного документа (а.с. 23, 28, 33).

Спір між сторонами не вирішений.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

12 листопада 2025 року позивач подав до суду вказану вище позовну заяву.

Згідно з ухвалою від 14.11.2025, суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду. Запропонував відповідачу до судового засідання, яке призначено на 21.11.2025 о 15:00 год, надати відзив на позов.

21 листопада 2025 року в судове засідання сторони не з`явилися, розгляд справи з метою забезпечення можливості отримання судом в разі направлення відповідачем відзиву на позовну заяву поштовим відпраленням відкладено в межах визначених КАС України строків на 25.11.2025.

25 листопада 2025 року сторони не з`явилися, представник позивача подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Зважаючи на те, що тільки 21.11.2025 відповідач отримав матеріали позовної заяви з додатками поштовим відправленням з метою забезпечення можливості отримання судом в разі направлення відповідачем відзиву на позовну заяву поштовим відправленням суд відклав розгляд справи на 01.12.2025.

01 грудня 2025 року представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки заявлений у позовній заяві свідок не має можливості з`явитися до суду.

10 грудня 2025 року суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача, заслухав сторону позивача, заявленого свідка, про допит якого постановив протокольною ухвалою, дослідив матеріали справи та після судових дебатів перейшов до стадії ухвалення рішення, визначивши дату його проголошення - 15.12.2025.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин:

у постанові серії ЕНА № 6070408 від 02.11.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка винесена відносно ОСОБА_1 , вказано, що 02.11.2025 о 15:18 у м. Моршин по вул. І.Франка, 44 водій, керуючи т/з, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2 б ПДР - порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. У Графі 7 "До постанови додаються" зазначено "відео з бодікамери 340", у графах 8 "Права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП мені роз`яснено" та 9 "Копію постанови мною отримано, підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, запис про відмову від підпису або отримання копії постанови" відсутні відмітки про роз`яснення, відмову чи отрмиання (а.с. 7).

Позивач не погоджується з винесеною постановою, вказуючи, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він, керуючи автомобілем, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті.

Доказів, які б спростовували твердження позивача чи обгрунтовували правомірність винесення оскаржуваної постанови, відповідачем не надано. Натомість позивач надав витяги з Google Maps, на яких зафіксовано ділянку дороги в м. Моршин вздовж вул. І.Франка від будинку № 44 до буд. № 4 (а.с. 11, 12), та клопотав про допит свідка ОСОБА_2 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що 02.11.2025 була неділя. Він із внуком ОСОБА_1 їхали у м. Львів на футбол. По дорозі він чув як останній завжди вмикав покажчик повороту, коли здійснював відповідні маневри поворотів, оскільки спрацьовував зумер. По дорозі їх зупинили працівники поліції, коли вони рухались головною дорогою, без будь-яких маневрів. Спочатку працівник ТЦК та СП, який був із ними, з`ясовував у позивача, чи має він військово-облікові документи. Встановивши, що позивач непризовного віку, працівники поліції вказали про те, що відносно нього, як водія, буде винесено постанову, оскільки він не увімкнув покажчик повороту.

Таким чином, між сторонами виник спір відносно підставності винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Оцінка суду та норми права, які застосував суд:

вислухавши сторону позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані позивачем, заслухавши свідка, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 поставлено у провину те, що він 02.11.2025 у м. Моршин, керуючи т/з, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2 б ПДР, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З указаною постановою ОСОБА_1 не погоджується, вважає її незаконною, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом, що підпадає під вимоги ч. 1 ст. 5 КАС України, якою визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують передбачено і правилами ч. 5 ст. 160 КАС України.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із п. 9.2 б Правил дорожнього руху, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Статтею 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, зокрема справи про порушення правил дорожнього руху, у тому числі ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема і ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП, ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із положеннями ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 ст. 283 КУпАП, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З описиних вимог нормативних актів слідує, що притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Як вказує позивач, під час притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, працівник поліції не з`ясував усіх обставин справи, не надав доказів на підтвердження його винуватості, що вказує на недотримання процедури розгляду прави про адміністративне правопорушення, доказів ж протилежного суду не надано, хоча відповідач не був позбавлений можливості висловлювати свої заперечення щодо заявлених позовних вимог.

Не надано відповідачем доказів, якими підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, і під час розгляду справи судом, хоча, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Під час розгляду справи на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, не долучено стороною відповідача й відеозаписи, про які вказано в оскаржуваній постанові, хоча ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Сама ж постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення та підтвердження його наявності достовірними та належними доказами.

Більше того, суд звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові не вказано, при здійсненні якого саме повороту (праворуч чи ліворуч) позивач не увімкнув покажчик повороту. Також у постанові поліцейська не зазначила про роз`яснення прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що свідчить про недотримання відповідної процедури.

Натомість позивач на підтвердження своєї невинуватості вказав про те, що він рухався по головній дорозі, рухався прямо, будь-яких поворотів не здійснював на ділянці дороги, на якій поставлено йому у провину не увімкнення повороту, що підтверджується витягами з Google Maps (про відсутність там поворотів, перехресть, тощо) та на що вказав свідок. Вказаних обставин відповідач не спростував.

Таким чином, під час розгляду справи не здобуті будь-які докази факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, яке виразилось у порушенні пункту 9.2 б ПДР України, що останній заперечує, а відтак відповідач не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови. При цьому суд звертає увагу на особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, які, відповідно до вимог ст. 268 КАС України, та розглядаються протягом 10 днів з дня відкриття провадження у справі, що відповідачу, як суб`єкту власних повноважень, достеменно відомо.

За таких обставин, зважаючи на те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на розгляд справ про адміністративні правопорушення, а, згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів, чого не було дотримано під час розгляду даної справи стороною відповідача, тому постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 6070408 від 02.11.2025 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, слід скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Львівській області про скасування постанови серії ЕНА № 6070408 від 02.11.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністартивне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст. 5, 77, 160 КАС України, ст. 7, 9, ч. 2 ст. 122, 222, 251, 280, 283 КУпАП, п. 1.3, 9.2 б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 07.11.2015 № 1395, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, ст. 241, 246, 247, 250-251, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Львівській області про скасування постанови серії ЕНА № 6070408 від 02.11.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністартивне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністартивне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА 6070408 від 02.11.2025, яка винесена поліцейським ВП № 1 (м. Жидачів) Стрийського РВП ГУНП у Львівській області Стащук Лілією Володимирівною, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 510,00 грн, а провадження в даній справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Львівській області, місцезнаходження: м. Львів, площа Генерала Григоренка, 3, .

Суддя С. М. Монташевич