Справа № 485/2118/25
Суддя: Соловйов О. В.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 485/2118/25
Провадження №2-а/485/31/25
РІШЕННЯ

іменем України

16 грудня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючий - суддя Соловйов О.В.,

секретар судового засідання Гусарова І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Козирєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка у порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

07 листопада 2025 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Козирєвої А.В., звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому позивач просив поновити йому строк для звернення до суду для подання позовної заяви про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 № 7/2907/БІВ від 01 серпня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн, провадження у справі закрити.

Позов мотивовано тим, що 01 серпня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 7/2907/БІВ про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Відповідно до оспорюваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він будучи таким, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 з березня 2025 року, змінивши місце проживання, в порушення вимог ст. 1 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу", ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", в умовах особливого періоду протягом 7 днів не повідомив ТЦК, що є порушенням пункту 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов"язаних та резирвістів, затвердженого постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року. Разом з тим, позивач звертає увагу на те, що спірна постанова не відповідає вимогам, має суперечності, а саме в описовій частині зазначено про те, що він особисто подав до ІНФОРМАЦІЯ_2 письмову заяву про визнання вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а також надав згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності. В той же час у резолютивній частині спірної постанови його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що постанову він отримав 01 серпня 2025 року, також є відмітка про її направлення поштою. Стверджує, що спірну постанову не отримував та вона не була йому вручена. У жовтні 2025 року він не міг зняти кошти в банкоматі та працівники банку йому повідомили, що рахунок заблокований Баштанським ДВС. Державний виконавець пояснив, що відкрито виконавче провадження за постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення штрафу, але на засідання з розгляду цієї справи він не викликався, жодної постанови з ТЦК не отримував, про накладення штрафу не знав.

З притягненням до адміністративної відповідальності позивач не згоден, вважає вказану постанову протиправною та винесеною з порушенням норм процесуального та адміністративного права. Зазначає, що місце проживання в умовах особливого періоду не змінював і не підтверджував цього факту. Вказує, що з грудня 1989 року він зареєстрований та проживає постійно за адресою по АДРЕСА_1 за місцем свого народження. У травні 1990 року за досягнення 18 років в ІНФОРМАЦІЯ_5 отримав військовий квиток НОМЕР_1 , де перебував на військовому обліку з 1990 року та знятий з обліку 23 червня 2006 року. Через хворобу на цукровий діабет та супутні хвороби в армії не служив, інсулінозалежний. У зв"язку з поганим станом здоров"я 29 липня 2025 року позивач поїхав до лікарні до м. Херсон та в період був затриманий ІНФОРМАЦІЯ_2 , на вимогу працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 надав відповідні документи та надав відповідні пояснення. Того ж дня позивач отримав від працівників ТЦК направлення до КНП "Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського" для визначення придатності до військової служби з датою початку медичного огляду з 29 липня 2025 року та повістку про виклик на 16 год. 01 серпня 2025 року для проходження медичного огляду при ІНФОРМАЦІЯ_4 . ВЛК позивач пройшов в той же день та 29 липня 2025 року був визнаний тимчасово непридатним до військової служби до 29 вересня 2025 року. З 30 липня 2025 року по 12 серпня 2025 року позивач перебував на лікуванні в КНП "Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського". Після завершення лікування у вересні-жовтні 2025 року позивач пройшов медичний огляд 28 жовтня 2025 року в КНП "Першотравнева центральна міська багатопрофільна лікарня" Первомайської міської ради, йому встановлено 3 група інвалідності за загальним захворюванням: цукровий діабет типу 2 з множинними мікросудинними та іншими уточненими несудинними ускладеннями з супутніми діагнозами і ускладеннями, в тому числі ураження сітківки, набута відсутність пальців (включаючи великий палець), ожиріння. Покликається на те, що лише при складанні адміністративного позову побачив в своєму військовому квитку на аркушах 23 та 26 відмітки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29 травня 2025 року про взяття на облік військовозобов"язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких раніше в нього не було. Зазначає, що в березні-травні 2025 року в м.Херсоні він не був, до ІНФОРМАЦІЯ_3 не звертався, на облік не вставав, оскільки проживав в с. Виноградне Баштанського району. Вважає зазначені записи внесені до військового квитка в період з 29 липня 2025 року по 29 вересня 2025 року, оскільки його військовий квиток залишався в РТЦК. 29 липня 2025 року йому видали копію довідки № 2025-0729-1427-0252-3 від 29 липня 2025 року про його тимчасову непридатність до військової служби до 29 вересня 2025 року. Військовий квиток залишався у відповідача та йому був повернутий лише 04 жовтня 2025 року, коли він прибув до ТЦК для вирішення питання повторного проходження медогляду.

Ухвалою судді від 21 листопада 2025 року клопотання представника позивача, адвоката Козирєвої А.В., про поновлення строку звернення до суду задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено позивачу ОСОБА_1 строк звернення до суду.

У відзиві на позов відповідач просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог з посиланням на необгрунтованість позовних вимог. Відповідно до поданого відзиву посилаються на те, що оскаржувана постанова прийнята згідно норм чинного законодавства та дотриманням вимог КУпАП. Заперечення мотивовані тим, що з 29 липня 2025 року позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується даними з реєстру "Оберіг". Відповідно до змісту оспорюваної постанови, позивач будучи таким, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 з березня 2025 року змінивши місце проживання, в порушення вимог ст. 1 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу", ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", в умовах особливого періоду, протягом 7 днів не повідомив ТЦК, що є порушенням пункту 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов"язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року. Позивач не дотримався вимог чинного законодавства та не став на військовий облік за новим місцем проживання та не виконав свій обов"язок в семиденний строк, а саме: з"явитись до місцевого районного ТЦК та СП та здійснити процедуру постановки на військовий облік. 29 липня 2025 року позивач надав до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву, в якій зазначив про те що змінив місце проживання і не став на військовий облік, з правопорушенням згоден, змінив 25 березня 2025 року. Під час розгляду заяви було враховано, що ОСОБА_1 визнав своє порушення, враховано його пояснення на підставі вказаного, була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

У судовому засіданні позивач та представник позивача - адвокат Козирєва А.В. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Позивч зазначив, що надану відповідчем заяву від 29 липня 2025 року він підписував/, однак тест в заяві було дописа після цього. Також вказав, що оскільки забув вдома окуляри, то тексту заяви не бачив.

Відповідач про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з довідки про реєстрацію місця проживання, виданої виконкомом Горохівської сільської ради від 27 липня 2020 року, та відповіді № 2027936 від 20 листопада 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, адресою місця проживання ОСОБА_1 з 23 грудня 1989 року є АДРЕСА_1 (а.с.7, 38).

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 № 7/2907/БІВ від 01 серпня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП (в резолютивній частині постанови вказано "ч. 3 ст. 210-1 КУпАП") у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн (а.с. 17).

Відповідно до змісту вказаної постанови, ОСОБА_1 будучи таким, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 з березня 2025 року змінивши місце проживання, в порушення вимог ст. 1 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу", ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", в умовах особливого періоду, протягом 7 днів не повідомив ТЦК, що є порушенням пункту 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов"язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року - Призовники, військовозобов"язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов"язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліки, тобто він умисно порушив правила військового обліку в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Постанову прийнято за відсутності ОСОБА_1 , який, як зазначено в постанові, подав до ІНФОРМАЦІЯ_3 письмову заяву від 29 липня 2025 року про визнання вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП скоєне в умовах особливого періоду, а також надав згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності, тому відповідно до положень ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Вважаючи протиправною вказану постанову, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно положень частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини другої статті 2 та частини першої статті 7 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24 лютого 2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні постановлено ввести воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено, тому особливий період в Україні триває по теперішній час.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 запроваджено загальну мобілізацію.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року і на даний час в Україні діє особливий період.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно із ч. 1 ст. 210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку вчинене в особливий період є адміністративним правопорушенням, яке тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - КУпАП) передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначена норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. №2232-XII, військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно абз.2 п.п.1 п.1 Додатку №2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022р. №1487, військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Згідно п.п.7 п.1 Правил №1487 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки, закордонної дипломатичної установи України), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.

Як зазначалось вище, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210 КУпАП, стало порушення ним п.7 Правил №1487, що виразилось у неповідомленні ІНФОРМАЦІЯ_2 про зміну місця проживання.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

За даними військового квитка серії НОМЕР_1 від 11 травня 1990 року, вбачається що позивач з 11 травня 1990 року перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , знятий з обліку 23 червня 2006 року на підставі Наказу Міністерства оборони України № 342. 29 травня 2025 року позивача взято на військовий облік військовозобов"язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7 зворот - 9).

29 липня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу видане направлення до КНП "Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського" Херсонської міської ради для визначення придатності до військової служби та повістку № НОМЕР_2 про виклик на 16:00 год. 01 серпня 2025 року для проходження медичного огляду при ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якій зазначено місце проживання позивача як: АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Згідно довідки військово-лікарської комісії КНП "Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського" Херсонської міської ради № 2025-0729-1427-0252-3 від 29 липня 2025 року, за проведеним медичним оглядом позивачу діагностовано: Е11.71, S98.1, Е66.3 цукровий діабет ІІ тип, інсулінозалежний, тяжкий перебіг в стадії декомпенсації; діабетична макроангіопатія; ампутаційна кукса І, ІІ, ІІІ пальця правої стопи; аліментарне ожиріння 3 ступеню (ІМТ 47,32)., потребує стаціонарного лікування. Позивача визнано тимчасово непридатним до військової служби до 29 вересня 2025 року та зазначено (а.с. 11), про що внесено відповідний запис від 29 липня 2025 року до військового квитка на арк. 17 позивача.

З 30 липня 2025 року по 12 серпня 2025 року позивач перебував на лікуванні в КНП "Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського" Херсонської міської ради, що підтверджується виписним епікризом з історії хвороби № 3819/2025 від 12 серпня 2025 року та консультативними висновками спеціалістів від 06 серпня 2025 року та від 11 серпня 2025 року (а.с. 11 зворот - 13).

Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного фукнціонування особи КНП "Першотравнева центральна міська багатопрофільна лікарня" Первомайської міської ради № 228/25/2906/Р від 28 жовтня 2015 року , позивачу встановлена 3 група інвалідності строком до 11 листопада 2026 року за загальним захворюванням: основний діагноз Е11.71 цукровий діабет типу 2 з множинними мікросудинними та іншими уточненими несудинними ускладеннями з супутніми діагнозами і ускладеннями, в тому числі ураження сітківки, набута відсутність пальців (включаючи великий палець), ожиріння (а.с. 18-19).

З вище зазначених медичних документів вбачається також, що адресою проживання позивача також зазначено: АДРЕСА_2 .

Суд зазначає, що в спірній постанові у справі про адміністративне правопорушення від 01 серпня 2025 року № 7/2907/БІВ ІНФОРМАЦІЯ_2 не зазначено відомостей про встановлену адресу місця проживання ОСОБА_1 , відмінну від адреси зареєстрованого місця його проживання ( АДРЕСА_1 ), про яку останній не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відсутнє, також, посилання відповідача на наявність доказів, якими підтверджується зміна ОСОБА_1 місця проживання.

Позивач зазначає, що в березні-травні 2025 року в м.Херсоні він не був, до ІНФОРМАЦІЯ_3 не звертався, на облік не вставав, оскільки постійно проживав в с. Виноградне Баштанського району. Вважає зазначені записи внесені до його військового квитка в період з 29 липня 2025 року по 29 вересня 2025 року, в той час йоли його військовий квиток залишався у відповідача.

Відповідач обмежився відображенням у постанові по справі про адміністративне правопорушення № 7/2907/БІВ від 01 серпня 2025 року змісту обставин вчинення ОСОБА_1 , який подав особисто до ІНФОРМАЦІЯ_3 письмову заяву від 29 липня 2025 року про визнання вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП скоєне в умовах особливого періоду, не виконавши, при цьому, передбаченого статтею 280 КУпАП обов`язку з`ясування чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

У постанові від 15 травня 2019 року по справі №537/2088/17 Верховний Суд зазначив, що сам факт визнання особою вини у порушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Доказів того, що станом на дату взяття на військовий облік військовозобов"язаних 29 травня 2025 року та/або 29 липня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання позивача було на території Херсонської області відповідачем не надано.

Надані позивачем докази підтверджують його постійне місце реєстрації та проживання починаючи з 23 грудня 1989 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд зазначає, що у відповідності до положень ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Крім того, на виконання ст. 254 КУпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, зокрема у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частинi правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України), якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Разом з тим, у порушення вимог ст. 258 КУпАП, в матеріалах адміністративної справи відсутня заява позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності.

Водночас, відповідачем не надано суду доказів належного повідомлення позивача про дату та час розгляду справи щодо нього.

На час винесення оскаржуваної постанови 01 серпня 2025 року, було обов`язковим складання протоколу про адміністративне правопорушення та даний протокол мав передувати винесенню постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, за змістом наведених правових норм КУпАП притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі.

Прийняття ж постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення є вирішенням такої справи по суті, яка передбачає встановлення наявності складу адміністративного правопорушення або його відсутності та, відповідно, застосування санкції, закриття справи, що відповідає положенням статті 284 КУпАП.

Відповідачем не подано до суду доказів дотримання процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відсутнє роз`яснення позивачу його прав, відсутній складений у встановленому законом порядку протокол, відсутні дані про своєчасне сповіщення позивача про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення та докази вручення оскаржуваної постанови, в зв`язку з чим судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була розглянута відповідачем шляхом прийняття постанови із порушенням порядку, встановленого КУпАП, що є самостійною підставою для визнання протиправним та скасування такого акту індивідуальної дії.

Відповідно до ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Ураховуючи, що матеріали справи не містять відомостей на підставі яких документів ОСОБА_1 , будучи зареєстрованим з 1989 року по терпірішній час в с. Виноградне Баштанського району Миколаївської області, був взятий на облік в ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також те, що на протязі вказаного періоду не змінював задеклароване місце проживання, доводи відповідача про порушення ним підпункту 7 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

На підставі викладеного у сукупності суд доходить висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , як суб`єктом владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок доказування правомірності прийнятих ним рішень, не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, за яке на нього оскаржуваною постановою по справі про адміністративне правопорушення № 7/2907/БІВ від 01 серпня 2025 року накладено штраф в сумі 17000,00 грн.

Також, позивач зазначає, що постанова №7/2907/БІВ від 01 серпня 2025 року містить суперечності, а саме в описовій частині зазначено про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, в той же час у резолютивній частині спірної постанови його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Надаючи оцінку таким доводам позиваач, суд зазначає наступне.

Дійсно, постановою № 7/2907/БІВ від 01 серпня 2025 року на позивача накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, водночас фабула правопорушення у постанові 7/2907/БІВ від 01 серпня 2025 року викладена відповідно до адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що в постанові відповідачем не зазначено інші норми, ніж ті, що свідчать про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, встановлені під час розгляду справи обставини вказують на відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, що є підставою для скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 № 7/2907/БІВ від 01 серпня 2025 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Факт сплати позивачем судового збору у розмірі 605,60 грн підтверджується платіжною інструкцією № 2.387057577.1 від 05 листопада 2025 року (а.с. 6).

Зважаючи на обставини задоволення адміністративного позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 241-243, 245-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 7/2907/БІВ від 01 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн, а відповідну справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 605,60 грн (шістсот п"ять грн 60 к.)

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів із дня його складення.

Повне рішення буде складено 16 грудня 2025 року.

Суддя О. В. Соловйов