Справа № 260/10073/25
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

15 грудня 2025 рокум. Ужгород№ 260/10073/25

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Іванчулинець Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі № 260/10073/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі відповідач 2), яким просить:

1) визнати протиправними та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 про ОСОБА_1 мобілізацію, дата наказу не відома, але так як позивача відправляли 12.11.2025 року, то ймовірно, що наказ від 12.11.2025 року;

2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути подані ОСОБА_1 документи для отримання відстрочки та надати йому відстрочку;

3) визнати протиправними дії співробітників ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягають у незаконному, без його волевиявлення та згоди, триманню його в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , по незаконному примушуванню його до проходження ВЛК та направлення його для проходження ним військової служби;

4) скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про його зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України прийняти рішення про звільнення його від проходження військової служби і виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та звільнити його з військової служби;

5) викликати до суду та допитати свідка - маму ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 );

6) викликати ОСОБА_1 до суду та допитати його як свідка.

Разом з позовом позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, якою просить:

1) вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Військовій частині НОМЕР_2 , переміщати його в інші військові частини чи військові формування окрім Рівненської та Закарпатської областей, оскільки очевидними є ознаки протиправності дій та наказу про його мобілізацію суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_3 та порушення його прав, свобод або інтересів під час мобілізації, якої щодо нього не мало бути.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , навчається в інтернатурі на денній формі навчання в Державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет» за спеціальністю «Стоматологія», що є підставою для надання йому відстрочки відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 16 жовтня 2025 року позивачем було подано ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про надання йому відстрочки від призову, проте обґрунтованої відповіді про задоволення чи відмову у задоволенні заяви на оформлення відстрочки позивачу не надано. 10.11.2025 року в місті Ужгороді позивача (заявника) незаконно затримали співробітники поліції та поза його волею привезли до ІНФОРМАЦІЯ_3 та незаконно утримували. Однак, 12.11.2025 року позивача (заявника) зранку відправили для проходження військової служби в Дніпропетровську область, а потім на навчання в АДРЕСА_2 , В/ч НОМЕР_2 , де на даний час перебуває. Позивач зазначає, що без вжиття судом заходів забезпечення позову, мобілізаційний процес щодо особи, яка за законом не підлягала призову на військову службу, буде завершено, що, у свою чергу, істотно ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову.

Відповідно до статті 154 частини 1 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву, дослідивши необхідні для розгляду заяви, матеріали адміністративної справи, суд вважає, що така не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 150 частини 1 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із статтею 150 КАС України, її частиною 2, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Проаналізувавши мотиви, якими заявник обґрунтовує дане клопотання, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Як вбачається із прохальної частини позовної заяви, позивач, зокрема просить, суд визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Суд звертає увагу, що у своїй заяві позивача фактично просить суд заборонити військовій частині НОМЕР_2 та всім іншим компетентним особам, які уповноважені вживати заходів щодо переміщення позивача для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, формування (об`єднання, з`єднання, частин, підрозділів, органів управління тощо) в умовах воєнного стану приймати накази (розпорядчі документи) щодо ОСОБА_1 переміщення, відкомандирування, переводу, оскільки є ознаки протиправності дій та наказу про його мобілізацію.

Суд враховує вимоги Закону України №2359-IX від 08 липня 2022 року «Про внесення зміни до статті 151 частини 3 КАС України щодо забезпечення позову у виді зупинення наказу або розпорядження командира (начальника) під час воєнного стану чи в бойовій обстановці», яким внесено зміни до статті 151 частини 3 КАС України.

Відповідно до статті 151 частини 3 пункту 10 КАС України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Відтак, на час проходження позивачем служби та на дату звернення до суду із заявою про забезпечення позову в Україні діє воєнний стан, в умовах якого існує заборона зупинення дії наказів відданих військовослужбовцю.

Як встановлено судом, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник зазначає, що переведення позивача до будь-якої іншої військової частини, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі, буде унеможливлено виконати рішення суду в даній справі.

Однак, суд вважає, що позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу у Збройних Силах України відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а тому, суд позбавлений можливості забороняти відповідачу вчиняти дії, пов`язані з виконанням військовослужбовцем військових завдань, в тому числі забороняти йому визначати місце несення військової служби військовослужбовцем, так і зупинення дії оскаржуваного наказу.

На думку суду, звернувшись з адміністративним позовом позивач реалізував своє право на судовий захист. В свою чергу наразі суд не може встановити наявність очевидних ознак протиправності дій/рішень відповідачів, оскільки вказана обставина підлягає встановленню на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Крім того, позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідач має намір направити його до іншої військової частини для виконання військових завдань до завершення розгляду справи судом чи вирішення питання про його звільнення з військової служби.

Таким чином, вирішуючи заяву про забезпечення позову судом не виявлено існування очевидної небезпеки порушення прав та інтересів заявника до прийняття у відповідній справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь заявника.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, при цьому, наведені позивачем обґрунтування не свідчать про існування обставин визначених статтею 150 частиною 2 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а саме не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

На переконання суді, подання адміністративного позову предметом якого є визнання протиправними певних дій та скасування рішення не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності таких дій чи рішень суб`єкта владних повноважень.

Згідно з статті 154 частини 5 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Проаналізувавши зазначені норми, дослідивши матеріали справи в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви про забезпечення позову, з огляду на те, що на підтвердження своїх доводів, заявником не надано жодних доказів в обґрунтування даного клопотання та достатніх доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, судом не вбачається можливість для використання законодавчо наданого йому права щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В АЛ И В:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення за формою і змістом, передбаченими ст. 296 КАС України.

Суддя Д.В. Іванчулинець