Справа № 761/43321/25
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2025-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/841/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.М.,

при секретарі: Харечко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2025р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 51-57) до відповідача Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просила суд:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 2КІ № від 12 вересня 2025р., винесену головним спеціалістом-інспектором з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Поспєловим О.М. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 12 вересня 2025р. співробітником відповідача була винесена постанова серії 2КІ № , якою позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,0 грн.

На думку позивачки, її було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку; постанова прийнята з порушенням її прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню.

Так, належній позивачці на праві власності транспортнии? засіб марки «Hummer H2» д.н.з. НОМЕР_1 був припаркований? на територіі? призначеніи? та обладнаніи? для стоянки транспортних засобів, а саме на територіі? приналежніи? до офісного центру ТОВ «АНТАРА» за адресою: м. Киі?в, вул. Липська, 10 - закритии? шлагбаумом. З огляду на площу територіі?, призначеноі? для паркування транспортних засобів, та розмір транспортного засобу марки «Hummer H2», останнього було поставлено на стоянку у єдинии? можливии? спосіб, що не перешкоджав руху інших транспортних засобів. Розміщення автомобіля «Hummer H2» відбулося у межах відведеноі? для паркування території та без порушення встановленого порядку використання цієі? ділянки. Так, рух транспортних засобів на територіі?, приналежніи? до офісного центру ТОВ «АНТАРА» за адресою: м. Киі?в, вул. Липська, 10, здіи?снюється навколо огородженого внутрішнього скверу. Між автомобілем «Hummer H2» та внутрішнім сквером було збережено достатніи? простір для безперешкодного проі?зду інших автомобілів. Також було збережено достатньо місця для виі?зду транспортного засобу сірого кольору, розміщеного біля транспортного засобу марки «Mercedes G-500».

У тои? же час, транспортнии? засіб «Mercedes G-500», біля якого припарковано транспортнии? засіб марки «Hummer H2», не міг здіи?снювати рух, оскільки був технічно несправним, а саме мав пробиті передні та задні шини. Тобто, належний позивачці автомобіль «Hummer H2» не створював жодних перешкод для руху інших транспортних засобів, а тому в діях позивачки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2025р. поданий позов було залишено без руху та надано стороні позивача строк для усунення недоліків.

21 жовтня 2025р.на адресу суд надійшла зава сторони позивача про усунення недоліків та виправлена редакція позову.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2025р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12 листопада 2025р. на адресу суд надійшов відзив на позов (а.с. 65-70), в якому відповідач проти позову заперечив, та зазначив, що 12 вересня 2025р. головним спеціалістом - інспектором з паркування першого відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія 2КІ № 7, щодо власника транспортного засобу «Hummer H2», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є позивачка, у зв`язку з порушенням пункту 15.10 д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р за № 1306 (далі по тексту ПДР України) та вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Із зазначених матеріалів фотофіксації, які долучені до оскаржуваної постанови вбачається, що належний на праві власності позивачці транспортний засіб «Hummer H2» д.н.з. НОМЕР_2 було розміщено на вул. Липській в місті Києві, таким чином, що зробить неможливим рух інших транспортних засобів. З аналізу просторової ситуації на подвір`ї по вул. Лепській, в м. Києві, а також розміщенню транспортного засобу позивачки у нерозривному зв`язку з просторовим положенням інших транспортних засобів, що перебувають на зазначеній території, можна встановити, що транспортний засіб «Hummer H2», д.н.з. НОМЕР_2 , фактично заблокував транспортний засіб «Mercedes-Benz G-Class», а також обмежує рух транспортного засобу «Land Rover Freelander SD4 SE» з розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», при цьому належний позивачці транспортний засіб «Hummer H2» перебував в статичному положенні, нерухомо з 10:05 год. по 10:29 год.

Таким чином, інспектором було достеменно встановлено факт стоянки транспортного засобу позивачки, а також факт того, що така стоянка здійснена у місці, де транспортний засіб зробить неможливим рух інших транспортних засобів, що на думку сторони відповідача вбачає не дотримання позивачкою пункту 15.10 д) ПДР України.

19 листопада 2025р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 97-99), в якій сторона позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначивши, що доводи та аргументи сторони відповідача наведені у відзиві на позов є безпідставними, оскільки, належній позивачці автомобіль було залишено на стоянку у спеціально відведеному місці, а саме у огородженому шлагбаумом внутрішньому дворі між будинками за адресами: м. Київ, вул. Липська, 10 та м. Київ, вул. Липська, 12/5, а не на проїзній частині, як зазначає відповідач, при цьому цей автомобіль було залишено на стоянку у спосіб, що не перешкоджав руху інших транспортних засобів, які могли здійснювати дорожній рух. Так, між його бампером та внутрішнім сквером було збережено достатню відстань, яка дозволяла іншим транспортним засобам здійснити об`їзд внутрішнього двору по периметру. Тоді як, між його бампером та нежитловим приміщенням, що знаходилось навпроти скверу - збережено відстань, яка дозволяла транспортному засобу марки «Land Rover Freelander SD4 SE» вільно покинути місце стоянки. Транспортний засіб марки «Hummer H2» не обмежував рух транспортного засобу марки «Land Rover Freelander SD4 SE», що підтверджується поясненнями його власника - ОСОБА_2 , отриманими представником позивачки, у порядку п. 7 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Транспортний засіб марки «Mercedes-Benz G-Class» не міг здійснювати дорожній рух через технічну несправність, а саме чотири пошкоджені (пробиті) шини, що було зафіксовано зокрема й інспектором з паркування. Більше того, транспортний засіб марки «Hummer H2» не міг покинути його місце стоянки, оскільки навколо нього було припарковано інші транспорті засоби, що зафіксовано зокрема й фотокартками спеціаліста-інспектора Поспєлова О.М. Вищевикладені обставини доводять, що в діях позивачки відсутнє порушення п. 15.10 д) ПДР України та відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

20 листопада 2025р. на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с. 109-111), в яких сторона відповідача зазначила, що стороною позивача не враховані положення п. 15.10 д) ПДР України, зокрема стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів. З аналізу просторової ситуації на подвір`ї по вул. Липській в м. Києві, а також розміщенню транспортного засобу позивачки у нерозривному зв`язку з просторовим положенням інших транспортних засобів, що перебувають на зазначеній території, можна встановити, що транспортний засіб позивачки, блокує транспортний засіб «Mercedes-Benz G-Class», який належить на праві власності ОСОБА_3, колишній дружині представника позивача. При цьому сторона відповідача звертала увагу суду, що власником транспортного засобу «Land Rover Freelander SD4 SE» з розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», який надає письмові пояснення у даній справі є ОСОБА_2 , що є одним із засновників АО «Глоба і Глоба», керівником якого є представник позивачки.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, 12 вересня 2025р. головним спеціалістом-інспектором з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Поспєловим О.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія 2КІ № (а.с. 95), за якою на позивачку було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Як зазначено в постанові, транспортний засіб «Hummer H2» д.н.з. НОМЕР_1 , 12 вересня 2025р. о 10:28 год. на вул. Лепській, 10, в м. Києві був поставлений на стоянку, що робить неможливим рух інших транспортних засобів, чим порушено п. 15.10 д) ПДР України.

Крім того, в постанові зазначено, що технічним засобом, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення: Арм Інспектора. Адреса веб сайту в мережі Інтернет з матеріалами kyiv.digital/penalty/chek, ідентифікатор для доступу до інформації на веб сайті - номер постанови.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає обсяг прав та обов`язків водія, є також ПДР України.

Згідно з п. 1.1 ПДР України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України, згідно із п. 1.3 ПДР України.

Разом з тим, п. 1.9 ПДР України зазначає, що особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 15.10 ПДР України визначає місця в яких забороняється стоянка.

Зокрема, стоянка забороняється,

д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

У пункті 1.10 ПДР України встановлено, що стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу; тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП, яка регламентує, що ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху,

- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Примітка до статті передбачає, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Положеннями ст. 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що належний їй легковий автомобіль поставлено на стоянку таким чином, що робить неможливим рух інших транспортних засобів.

Позивачка в позовній заяві не заперечувала факт стоянки транспортного засобу, таким чином, що він перешкоджав/робив неможливим рух інших транспортних засобів, наголошуючи, що стоянка автомобіля була здійснена у спеціально відведеному місці, однак протягом всього часу розгляду справи в суді стороною позивача не було надано до суду жодного належного і допустимого доказу, на обгрунтування зазначених тверджень, як і відсутні докази, що стоянка автомобіля позивачки відбулася в місці, позначеному відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками, в розумінні положень ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч. 1-3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, відповідачем до суду, разом з відзивом на позов було надано фотознімки, відповідно до яких належний позивачці вище зазначений транспортний засіб, здійснив стоянку, фактично перешкоджаючи будь-якому руху припаркованому автомобілю «Mercedes-Benz G-Class».

При цьому позивачка звертала увагу суду, що припаркований автомобіль «Mercedes-Benz G-Class» поруч, з належним їй автомобілем, перебував у технічно несправному стані, що перешкоджало його руху. Разом з тим, власник/володілець вказаного автомобіля «Mercedes-Benz G-Class» не повинен був позбавлений технічної можливості здійснити евакуацію цього автомобіля, для здійснення ремонтних робіт.

В той же час, з наявних у справі матеріалів фотофіксації чітко вбачається, що належний позивачці транспортний засіб був припаркований таким чином, що робив неможливим рух і інших транспортних засобів.

Таким чином, матеріалами фотофіксації підтверджується здійснення позивачкою стоянки її автомобіля, таким чином, що робить неможливим рух інших транспортних засобів.

Оцінюючи належність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

Враховуючи ту обставину, що суд не вбачає підстав для задоволення позову, то судові витрати, не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 121, 139, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України; ст. 19 Конституції України; ст. ст. 7, 9, 14-1, 22, 33-35, 38, 122, 245, 251, 254, 280, 284 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 31) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: