Справа № 340/5062/25
Суддя: Т.М. КАРМАЗИНА
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/5062/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області та УМВС України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Херсонській області (), яка полягає, у не проведенні при звільнені з НПУ, індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), із застосуванням індексу споживчих цін з наростаючим підсумком, починаючи з базових місяців, якими є серпень 1998 року та жовтень 2005 року, за період проходження служби в ОВС України з 14.08.1998 року по 07.11.2015 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області (), провести індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), із застосуванням індексу споживчих цін з наростаючим підсумком, починаючи з базових місяців, якими є серпень 1998 року та жовтень 2005 року, за період проходження служби в ОВС України з 14.08.1998 року по 07.11.2015 року, при звільненні з НПУ, та здійснити її виплату з урахуванням виплачених сум, на картковий рахунок позивача, без відрахування обов`язкових податків і зборів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у період з 14.08.1998 по 06.11.2015 він проходив службу в ОВС України. 27.05.2025 року звернувся з листом до ГУНП в Херсонській області щодо індексації його грошового забезпечення у період проходження служби період з 14.08.1998 по 06.11.2015. Ліквідаційною комісією надано відповідь від 15.07.2025 року, що у період часу з 14.08.1998 по 06.11.2015 індексація грошового забезпечення позивача здійснювалась лише у певні місяці 2007-2009 років, також зазначено, що проведення індексації за минулий період можливе лише за рішенням суду. Позивач не погоджується з такою бездіяльністю щодо невиплати йому індексації за вказаний період звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 04.08.2025 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи (т.1 а.с.25).

Представником відповідача-1 Головного управління Національної поліції в Херсонській області подано до суду відзив на адміністративний позов (т.1 а.с.126-129), у якому заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що ГУНП у Херсонській області не вчиняло та не порушувало права позивача, а тому не може бути відповідачем у даній справі. Спір у цій справі виник у відносинах публічної служби у зв`язку з проходженням та припиненням позивачем служби в органах внутрішніх справ, а саме УМВС України в Херсонській області. УМВС України в Херсонській області згідно виписки з реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань перебуває в стані припинення та не припинено. З долученої позивачем до позову відповіді УМВС України в Херсонській області від 15.07.2025 №1098/10/01-2025 вбачається, що відмовлено у проведенні індексації саме УМВС України в Херсонській області. Таким чином, на думку представника відповідача, що бездіяльність Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області, яка полягає, у не проведенні при звільнені з Національної поліції України, індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 із застосуванням індексу споживчих цін з наростаючим підсумком, починаючи з базових місяців, якими є серпень 1998 року та жовтень 2005 року, за період проходження служби в ОВС України з 14.08.1998 року по 07.11.2015 року не допущена.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив (т.1 а.с.191-194), у якому зазначає, що на час його звернення з даною позовною заявою до суду, відповідач -2 в особі УМВС України в Херсонській області перебуває у статусі ліквідації, ліквідаційна комісія УМВС України в Херсонській області не є юридичною особою і не може виступати у якості відповідача, отже правонаступником і відповідачем у даному спорі є, і повинно бути Головне управління Національної поліції в Херсонській області. У поданій відповіді на відзив позивач просив залучити до участі у справі в якості співвідповідача УМВС України в Херсонській області.

Ухвалою суду від 02.09.2025 року до участі у справі в якості другого відповідача залучено УМВС України в Херсонській області (т.1 а.с.205-206).

Позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог (т.1 а.с.210-214).

Представником відповідача-2 УМВС України в Херсонській області подано до суду відзив на позовну заяву (т.2 а.с.1-8), у якому заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що УМВС в Херсонській області здійснювало індексацію грошового забезпечення позивача відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку, затвердженого постановою КМУ №1078 від 17.07.2003. Позивач, звертаючись із вимогами, самостійно визначає так звані базові місяці для проведення індексації (серпень 1998 року та жовтень 2005 року), проте таке визначення не ґрунтується на чинному законодавстві. Крім того, позивач некоректно ототожнює фактичний період служби з правом на нарахування індексації у будь-якій визначеній ним самостійно точці часу. Такий підхід суперечить статтям 1, 2, 4 Закону №1282-ХІІ, якими встановлено, що індексація проводиться лише у разі перевищення індексу споживчих цін понад встановлений поріг, а обчислення здійснюється за правилами, передбаченими Порядком №1078. Таким чином, у відповідача відсутні підстави для проведення індексації грошового забезпечення позивача за визначеними ним базовими місяцями. Відповідач діяв виключно в межах і у спосіб, визначений законом, і проводив індексацію лише тоді й у тому порядку, який був прямо передбачений чинними нормативно-правовими актами. У відповідності до матеріалів справи Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 14.08.1998 року по 07.11.2015. Відповідно до п. 1.14.Розділу I. Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ від 31.12.2007 № 499, індексація грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу МВС здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством. Зазначає, що індексація має не постійний характер, оскільки індексація грошових доходів проводиться в разі, якщо величина індексу споживчих цін, розрахована наростаючим підсумком, перевищила поріг індексації встановлений на рівні 103 %. Відповідач зазначає, що згідно положень Порядку проведення індексації грошових доходів населення № 663 та Порядку проведення індексації грошових доходів населення №1078 грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ не було внесено до переліку доходів, які підлягали індексації. Разом з тим, згідно з п. 2 Порядку № 663 індексації підлягають грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Отже, індексація доходів позивача у період з 07.05.1998 року по 16.07.2003 року здійснювалась відповідно до приписів Порядку № 663. Обчислення індексу споживчих цін для здійснення подальшої індексації грошових доходів громадян починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив 105 відсотків. Для здійснення індексації грошових доходів громадян застосовується індекс споживчих цін, зменшений на величину порогу індексації. Згідно даних Укрстату, індекс споживчих цін за період з 06.01.1998 року по 16.07.2003 року не перевищував показник у 104,6%. Отже, аналізуючи норми права та діючі вимоги законодавства, за період 06.01.1998 року по 16.07.2003 грошові доходи населення не підлягали індексації, в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Постановою від 17 липня 2003 року № 1078 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок № 1078). Пунктом 2 Порядку № 1078 зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. Вказує, що з довідки про розмір належної індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 03.2007 по 06.2010 рік вбачається, що індексація грошових доходів здійснювалась, тобто індексація грошового забезпечення позивачу у визначений вище період виплачувалась. При цьому, нарахування відповідачем індексації з нульовим показником, не дає підстав для висновку, що відповідач не індексував грошове забезпечення позивача. За період з 01.01.2012 по 30.04.2014 року згідно з офіційними даними, які містяться на сайті Державної служби статистики України поріг індексації не перевищив 101 відсоток, тому не проводилась індексація. Щодо визначення базового місяця індексації грошового забезпечення позивача відповідач зазначає, що базовим місяцем уважався той місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їхніх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати). Базовий місяць визначали окремо для кожного працівника у випадку, коли заробітна плата зростала внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої її постійної складової. Таким чином, з урахуванням вище викладеного, вважає, що ОСОБА_1 здійснювалося нарахування індексації грошового забезпечення відповідно до норм чинного законодавства та прав позивача не порушено. Позивачем не надано суду доказів ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення у спірний період, а посилання позивача на нормативно-правові акти саме по собі не є доказом порушення його прав, а лише свідчить про певне правове обґрунтування його позиції. Таким чином, на думку представника відповідача позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення із застосуванням індексу споживчих цін з наростаючим підсумком, починаючи з базових місяців, якими є серпень 1998 року та жовтень 2005 року, за період проходження служби в ОВС України з 14.08.1998 року по 07.11.2015 року задоволенню не підлягають. Також представник відповідача зазначає, що позивачем порушено строк звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 17.09.2025 року відмовлено у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог (т.2 а.с.77-78).

Позивачем подано до суду відповідь на відзив у якій просить не враховувати відзив наданий представником відповідача-2 та вказує що ним не пропущено строк звернення до суду із даним позовом (т.2 а.с.80-85).

Щодо строку звернення до адміністративного суду із даним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині 2 статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною 5 статті 122 КАС України.

Водночас, у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.07.2024 року у справі №990/156/23 зробила правовий висновок про те, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу у застосуванні над частиною 5 статті 122 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини 1 і 2 статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Натомість, після цієї дати, строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 460/17052/21, від 06.04.2023 у справі №260/3564/22.

Враховуючи наведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд зазначає, що позивачем не порушено строк звернення до суду із даним позовом.

Дослідивши докази і письмові пояснення позивача, викладені у заяві по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до наказу УМВС України в Херсонській області від 18.08.1998 року №105о/с, лейтенанта міліції ОСОБА_1 призначено на посаду оперуповноваженого відділення карного розшуку Новотроїцького районного відділу (т.2 а.с.69).

Відповідно до наказу УМВС України в Херсонській області від 27.10.2005 року №136о/с, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 призначено на посаду першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Нижньосірогозького районного відділу УМВС (т.2 а.с.69зв.).

Відповідно до наказу УМВС України в Херсонській області від 26.10.2006 року №105о/с, капітана міліції ОСОБА_1 призначено на посаду першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Бериславського районного відділу УМВС (т.2 а.с.70).

Відповідно до наказу УМВС України в Херсонській області від 28.12.2007 року №165о/с, капітана міліції ОСОБА_1 призначено на посаду першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Бериславського районного відділу УМВС (т.2 а.с.70зв.).

Відповідно до наказу УМВС України в Херсонській області від 28.11.2012 року №280о/с, майора міліції ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Бериславського районного відділу УМВС (т.2 а.с.71).

Відповідно до наказу УМВС України в Херсонській області від 21.06.2013 року №180о/с, підполковника міліції ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника районного відділу начальника кримінальної міліції Бериславського районного відділу УМВС (т.2 а.с.71зв.).

Відповідно до наказу УМВС України в Херсонській області від 08.01.2014 року №3о/с, підполковника міліції ОСОБА_1 призначено виконуючим обов`язки заступника начальника районного відділу начальника кримінальної міліції Нижньосірогозького районного відділу УМВС (т.2 а.с.72).

Відповідно до наказу УМВС України в Херсонській області від 10.12.2014 року №345о/с, підполковника міліції ОСОБА_1 призначено виконуючим обов`язки заступника начальника міського відділу начальника кримінальної міліції Новокаховського міського відділу УМВС (т.2 а.с.72зв.).

Відповідно до наказу УМВС України в Херсонській області від 28.01.2015 року №25о/с, підполковника міліції ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника районного відділу начальника кримінальної міліції Новокаховського міського відділу УМВС (т.2 а.с.73).

Відповідно до наказу УМВС України в Херсонській області від 08.04.2015 року №100о/с, підполковника міліції ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника районного відділу начальника кримінальної міліції Нижньосірогозького районного відділу УМВС (т.2 а.с.73зв.).

Відповідно до наказу УМВС України в Херсонській області від 07.10.2015 року №345о/с, підполковника міліції ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника районного відділу начальника кримінальної міліції Генічеського районного відділу УМВС (т.2 а.с.74).

Згідно витягу з наказу ГУНП в Херсонській області №7 о/с від 07.11.2015 року ОСОБА_1 призначено заступником начальника відділу Бериславського відділу поліції ГУНП, як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, з 07.11.2015 року (т.2 а.с.74зв.).

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив службу у органах ОВС України у період з 14.08.1998 року по 06.11.2015 року включно.

Позивач звернувся до ГУНП в Херсонській області із заявою від 27.05.2025 року щодо проведення індексації його грошового забезпечення під час проходження служби в органах ОВС України у період з 14.08.1998 року по 06.11.2015 року та проведення відповідного нарахування (т.1 а.с.34зв.).

Листом від 17.06.2025 ГУНП в Херсонській області повідомило, що звернення щодо проведення індексації з 14.08.1998 року по 06.11.2015 року було перенаправлено за належністю до ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області (т.1 а.с.38зв.).

Листом від 15.07.2025 року Ліквідаційною комісією УМВС України в Херсонській області надано позивачу інформацію про нараховані та виплачені суми індексації за період з 14.08.1998 року по 06.11.2015 року та зазначено, що вжити заходів щодо усунення не проведення індексації грошового забезпечення за минулі періоди неможливо. Питання може бути вирішено виключно в судовому порядку (т.1 а.с.39).

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 14.08.1998 року по 06.11.2015 року, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументів, викладених у позовній заяві, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 року №1282-ХІІ (далі Закон №1282-ХІІ в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що індексація - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів громадян, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати їм подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямована на підтримання купівельної спроможності їх грошових доходів.

Відповідно до ст.ст.2 та 3 Закону №1282-ХІІ №1282-ХІІ для індексації грошових доходів населення використовується індекс споживчих цін і тарифів на товари та послуги. Спостереження за зміною цін на споживчі товари і послуги та обчислення індексу споживчих цін здійснюється органами державної статистики. Індекс споживчих цін обчислюється на підставі статистичних спостережень за зміною цін у роздрібній торгівлі, на ринках тощо і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в

офіційних періодичних виданнях.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, що одержуються ними в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії; соціальна допомога (сім`ям з дітьми, по безробіттю, тимчасовій непрацездатності тощо); стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника тощо.

Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, крім передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ст.4 Закону №1282-ХІІ обчислення індексу споживчих цін з наростаючим підсумком для індексації грошових доходів громадян починається з 1 січня 1997 року, і індексація провадиться, якщо індекс споживчих цін перевищив 105 відсотків (величина порога індексації). Обчислення індексу споживчих цін для здійснення подальшої

індексації грошових доходів громадян починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив 105 відсотків.

З 01.07.2002 року статтю 4 викладено в редакції Закону №3027-III від 07.02.2002 відповідно до якої, індексація грошових доходів громадян провадиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсоток. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів громадян провадиться з наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для здійснення подальшої індексації грошових доходів громадян обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Тобто з 01.07.2002 року встановлено новий поріг індексації у розмірі 101%.

07.05.1998 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 663 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів громадян (далі порядок №663), якою регулювався порядок проведення індексації грошових доходів населення з дати його прийняття і до 17.07.2003 року (до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення).

Відповідно до п.1 Порядку №663 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який обчислюється з наростаючим підсумком у разі, коли він перевищив 105 відсотків (величину порога індексації). Базою для обчислення

індексу споживчих цін є січень 1998 року.

Згідно з п.2 Порядку № 663 індексації підлягають грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація доходів позивача у період з 07.05.1998 року по 17.07.2003 здійснювалась відповідно до приписів Порядку № 663.

Пунктом 4 Порядку № 663 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян у межах трикратної величини вартості межі малозабезпеченості; частина доходу, що не перевищує вартісну величину межі малозабезпеченості, індексується повністю; дохід в частині, яка більше одного розміру вартісної величини межі малозабезпеченості, але не перевищує подвійну величину вартості межі малозабезпеченості, індексується в розмірі 80 відсотків; дохід в частині, яка більше подвійного розміру вартісної величини межі малозабезпеченості, розмірі 70 відсотків; частина грошового доходу, що перевищує трикратну величину вартості межі малозабезпеченості, індексації не підлягає.

Відповідно до п. 5 Порядку № 663 індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для здійснення подальшої індексації грошових доходів громадян починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив 105 відсотків. Для здійснення індексації грошових доходів громадян застосовується індекс споживчих цін, зменшений на величину порогу індексації. Аналогічні норми щодо відсотку індексу споживчих цін у спірний період містив Закон №1282-ХІІ.

Відповідно до даних Укрстату, індекс споживчих цін в Україні для індексації грошових доходів за період з 1998 року по липень 2002 року перевищив граничний поріг у 105% лише в жовтні 1998 року та становив -106,2%.

За наведених положень законодавства та обставин справи слідує, що відповідач зобов`язаний був провести індексацію заробітної плати позивачу з наступного місяця (а саме з листопада 1998 року), який слідує за місяцем у якому відбулося перевищення граничного порогу індексу споживчих цін більш ніж 105 відсотків, за винятком випадків підвищення заробітної плати позивача у вказаний період.

За таких обставин, суд зазначає, що позовні вимоги позивача за вищезазначений період підлягають задоволенню в частині нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за листопад 1998 року, оскільки тільки у вказаний період індекс споживчих цін перевищив поріг у 105%.

Суд зазначає, що до 17.07.2003 року був чинний Порядок проведення індексації грошових доходів громадян, затверджений постановою КМУ від 07.05.1998 №663, а Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено новий Порядок проведення індексації грошових доходів населення. Тобто у спірний період був визначений порядок проведення індексації.

Так, пункт 1 Порядку №1078 (у редакції постанови Уряду від 17 липня 2003 року №1078) передбачав, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення.»

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Своєю чергою, пункт 5 Порядку у тій же редакції визначав, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної допомоги сім`ям з дітьми, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення,

вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться.

Отже, положеннями Порядку №1078 було запроваджено правило, у силу якого календарний місяць підвищення розміру мінімальної заробітної плати та календарний місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (що має місце у випадку підвищення винагороди за працю) є подією, яка припиняє раніше розпочату процедуру нарахування індексації наростаючим підсумком і ця процедура розпочинається знову лише у наступному календарному місяці.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 (у редакції постанови Уряду від 17 травня 2006 року №690) У разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної допомоги сім`ям з дітьми, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

У разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2 цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до пунктів 1-1 і 4 цього Порядку.

У подальшому, пункт 5 Порядку № 1078 (у редакції постанови Уряду від 12 березня 2008 року №170) визначав, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Згідно п.5 Порядку №1078 (у редакції постанови Уряду № 36 від 29.01.2014) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Відтак, з наведених положень Порядку №1078 слідує, що правило події збільшення розміру мінімальної заробітної плати чи події зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (що має місце у випадку підвищення винагороди за працю) залишалося одночасно правовою підставою для припинення раніше розпочатої процедури індексації наростаючим підсумком і правовою підставою для початку нової процедури індексації з наступного календарного місяця.

У подальшому постановою Уряду від 13 червня 2012 року №526 (набрала чинності 21 червня 2012 року) пункт 10-1 Порядку №1078 було доповнено новим абзацом, згідно з яким обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.

Одночасно цією ж постановою Уряду відбулося доповнення Порядку №1078 новим пунктом 10-2, відповідно до якого для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Отже, з 21 червня 2012 року було введено у дію нове спеціальне правило визначення базового календарного місяця для початку процедури індексації - календарний місяць прийняття найманого працівника на роботу.

Це правило застосовувалося до 01 грудня 2015 року та було скасоване на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

Зокрема, відповідно до абзацу 1 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції постанови Уряду №1013) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Абзац 2 пункту 5 Порядку №1078 передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Згідно з абзацом 3 пункту 5 Порядку №1078, сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

За змістом абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Відповідно до абзацу 5 пункту 5 Порядку №1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 визначає, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Також у новій редакції на підставі постанови Уряду №1013 був викладений пункт 10-2 Порядку №1078, згідно з приписами якого для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Отже, Порядок №1078 у редакції, яка застосовувалася до 01 грудня 2015 року, містив поняття базовий місяць. Базовим місяцем уважався той місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їхніх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати). Базовий місяць визначали окремо для кожного працівника у випадку, коли заробітна плата зростала внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої її постійної складової.

Таким чином до 01 грудня 2015 року новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового доходу міг бути місяць прийняття (виходу) працівника на роботу, місяць збільшення заробітної плати, а нарахування й виплата індексації мали індивідуальний характер для кожного працівника.

На вказані особливості попереднього правового регулювання Верховний Суд уже звертав увагу у пункті 45 постанови від 19 травня 2022 року у справі №200/3859/21, а також у постанові від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21.

Таким чином, ураховуючи наведені нормативні положення, для нарахування позивачу індексації за період, зокрема, липень 2002 року по грудень 2015 року початком відліку для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць прийняття (виходу) працівника на роботу, місяць збільшення заробітної плати.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд сформував усталену судову практику відносно повноважень державних органів щодо визначення базового місяця індексації грошового забезпечення, яка полягає у тому, що такі не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Зазначені висновки Суд виклав у постановах від 29 листопада 2021 року у справі №120/313/20-а, від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20, від 09 червня 2022 року у справі № 600/524/21-а.

Також у справах №400/1118/21 і 420/3593/20 Верховний Суд, розтлумачивши пункти 2, 5, 10-2 Порядку № 1078, указав, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Одночасно з цим, суд зазначив, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. Водночас нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

На основі аналізу наведених норм Верховний Суд дійшов висновку, що місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Суд, здійснивши порівняльний аналіз законодавства про індексацію грошових доходів, дійшов висновку, що новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення:

- до 01.12.2015 був місяць прийняття працівника на роботу та місяць збільшення заробітної плати;

- після 01.12.2015 є місяць збільшення тарифної ставки (окладу).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.05.2022 у справі №200/3859/21 та від 22.03.2023 у справі № 380/4689/21, від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21.

Таким чином, з урахуванням наведених вище норм, вбачається, що до 01.12.2015 фактично місяць, в якому відбулося підвищення є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

До матеріалів справи долучено відповідь управління МВС України Херсонській області (т.1 а.с.39зв.), в якій вказано, що індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження служби з 14.08.1998 по 06.11.2015 виплачувалась наступним чином:

- за період з серпня1998 року по квітень 2007 року, з липня 2007 року по травень 2008 року та з червня 2009 року по листопад 2015 року індексація грошового забезпечення не виплачувалась;

- за період з квітня 2007 року по червень 2007 року індексацію грошового забезпечення виплачено в сумі 148,23 грн, з травня 2008 року по грудень 2008 року індексацію грошового забезпечення виплачено в сумі 517,56 грн та з січня 2009 року по травень 2009 року індексацію грошового забезпечення виплачено в сумі 321,00 грн.

При цьому, встановити базовий місяць, який був взятий для проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період проходження служби ним служби в УМВС України в Херсонській області суду не надано.

У липні 1999 року грошове забезпечення ОСОБА_1 збільшилось за рахунок збільшення надбавки за стаж служби (т.1 а.с.136-137, 174зв.).

У вересні 2000 року грошове забезпечення ОСОБА_1 збільшилось за рахунок збільшення надбавки за стаж служби (т.1 а.с.175).

У травні 2001 року грошове забезпечення ОСОБА_1 збільшилось за рахунок збільшення надбавки за стаж служби (т.1 а.с.175зв.).

У січні 2003 року грошове забезпечення ОСОБА_1 збільшилось за рахунок збільшення посадового окладу та надбавки за стаж служби (т.1 а.с.176зв.).

У листопаді 2005 року грошове забезпечення ОСОБА_1 збільшилось за рахунок збільшення посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби (т.1 а.с.177зв.).

У листопаді 2006 року грошове забезпечення ОСОБА_1 збільшилось за рахунок збільшення надбавки за стаж служби (т.1 а.с.178).

У січні 2007 року грошове забезпечення ОСОБА_1 збільшилось за рахунок збільшення посадового окладу та надбавки за стаж служби (т.1 а.с.178зв.).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу з 01.01.2008 були змінені умови нарахування грошового забезпечення шляхом значного підвищення посадових окладів, введенням нових надбавок і доплат. Базовим місяцем для проведення індексації з 01.01.2008 по грудень 2012 став січень 2008 року.

У липні 2013 року грошове забезпечення ОСОБА_1 збільшилось за рахунок збільшення надбавки за стаж служби та окладу за спеціальне звання (т.1 а.с.179).

Враховуючи зростання грошового забезпечення ОСОБА_1 у липні 1999 року, вересні 2000 року, січні 2003 року, листопаді 2005 року, листопаді 2006 року, січні 2007 року, січні 2008 року, липні 2013 року, відсутні підстави нарахування індексації грошового забезпечення за вказані місяці.

Як зазначено раніше, за змістом абз.2 п. 1-1 Порядку №1078 (в редакції до 01.12.2015) індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Так, згідно даних Укрстату у період з 01.07.2002 року по 11.03.2005 року індекс споживчих цін в Україні для індексації грошових доходів перевищив граничний поріг у 101% лише в грудні 2002 року - 101,4%, в січні 2003 року - 101,5%, лютий 2003 року -101,1%, березень 2003 року - 101,1%, жовтень 2003 року - 101,3%, листопад 2003 року -101,9%, грудень 2003 року - 101,5%, січень 2004 року - 101,4%, вересень 2004 року -101,3%, жовтень 2004 року - 102,2%, листопад 2004 року - 101,6%, грудень 2004 року - 102,4%, січень 2005 року - 101,7%, березень 2005 року - 101,6%, листопад 2005 101,2%, січень 2006 101,2%, лютий 2006 101,8%, вересень 2006 102,0%, жовтень 2006 102,6%, листопад 2006 101,8%, червень 2007 102,2%, липень 2007 101,4%, вересень 2007 102,2%, жовтень 2007 102,9%, листопад 2007 102,2%, грудень 2007 102,1%, січень 2008 102,9%, лютий 2008 102,7%, березень 2008 103,8%, квітень 2008 103,1%, травень 2008 101,3%, вересень 2008 101,1%, жовтень 2008 101,7%, листопад 2008 101,5%, грудень 2008 102,1%, січень 2009 102,9%, лютий 2009 101,5%, березень 2009 101,4%, червень 2009 101,1%, листопад 2009 - 101,1%, січень 2010 101,8%, лютий 2010 101,9%, серпень 2010 101,2%, вересень 2010 102,9%, березень 2011 101,4%, квітень 2011 101,3%, березень 2014 102,2%, квітень 2014 103,3%, травень 2014 103,8%, вересень 2014 102,9%, жовтень 2014 102,4%, листопад 2014 101,9%, грудень 2014 103,0%, січень 2015 103,1, лютий 2015 105,3%, березень 2015 110,8%, квітень 2015 114,0%, травень 2015 102,2%, вересень 2015 102,3%, листопад 2015 102,0%.

Вказані відповідачами обставини не позбавляють обов`язку провести індексацію грошового забезпечення позивачу у встановленому законом порядку.

Отже з урахування вищевикладених норм права та перевищення порогу індексу споживчих цін у вказаний період, позовні вимоги позивача щодо виплати індексації підлягають задоволенню за період: листопад 1998 із застосуванням базового місяця серпень 1998; з лютого 2003 року по березень 2003 року, з листопада 2003 року по лютий 2004 року, з жовтня 2004 року по березень 2005 року із застосуванням базового місяця січень 2003; з січня 2006 по лютий 2006, з вересня 2006 по жовтень 2006 із застосуванням базового місяця листопад 2005; з червня 2007 по липень 2007, з вересня 2007 по грудень 2007 із застосуванням базового місяця січень 2007; з лютого 2008 по травень 2008, з вересня 2008 по березень 2009, червень 2009, листопад 2009, з січня 2010 по лютий 2010, з серпня 2010 по вересень 2010, з березня 2011 по квітень 2011 із застосуванням базового місяця січень 2008; з березня 2014 по травень 2014, з вересня 2014 по травень 2015, вересень 2015, листопад 2015 із застосуванням базового місяця липень 2013.

Щодо належного відповідача, суд зазначає наступне.

14 квітня 2015 року МВС України видано наказ №431 Про заходи щодо реформування органів внутрішніх справ.

02 вересня 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №641 Про утворення Національної поліції України, якою утворив Національну поліцію України, як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, через Міністра внутрішніх справ.

16 вересня 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №730 Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ, якою постановив утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, у тому числі ГУНП в Херсонській області, та ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи МВС, зокрема УМВС України в Херсонській області.

Проте, згідно виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань УМВС України в Херсонській області перебуває в стані припинення (т.1 а.с.130-131) та на час розгляду справи не припинено.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13 березня 2019 року у справі №524/4478/17, від 20 лютого 2019 року у справі №826/16659/15.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) іншому або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12 червня 2018 року у справі №2а-23895/09/1270.

У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

Водночас можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами)) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

У постанові від 11 лютого 2021 року у справі №826/9815/18 Верховний Суд зазначив, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. Водночас такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації. У зв`язку із цим Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого:

- якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі відповідним розпорядчим актом його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень;

- якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень (повне правонаступництво).

Так, спір між сторонами цієї справи виник у відносинах публічної служби - у зв`язку з проходженням позивачем служби в органах внутрішніх справ та не стосується публічно-владних функцій УМВС України в Херсонській області.

Враховуючи наведене, зважаючи на предмет спору, суд вважає, що належним відповідачам, який має виконувати рішення суду є - УМВС України в Херсонській області.

Щодо посилань позивача на практику Верховного Суду щодо заміни сторони УМВС України в області на ГУПН в області, то суд зазначає, що така не є релевантною до даних правовідносин, оскільки в тому випадку УМВС України в області були припинені, а в даній справі відповідач-2 перебуває у стані припинення.

Тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання УМВС України в Херсонській області нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за встановлений судом період.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведене, відповідачем не доведено, а позивачем спростовано правомірний характер бездіяльності відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору та не поніс судових витрат, у зв`язку з чим суд не стягує судові витрати із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 292-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ( АДРЕСА_2 ), РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (73000, м. Херсон, вул. Лютеранська, 4, ) та

УМВС України в Херсонській області (73000, Херсонська область, м. Херсон, вул. Лютеранська, 4, код 08592322) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність УМВС України в Херсонській області, яка полягає, у не проведенні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період: листопад 1998 із застосуванням базового місяця серпень 1998; з лютого 2003 року по березень 2003 року, з листопада 2003 року по лютий 2004 року, з жовтня 2004 року по березень 2005 року із застосуванням базового місяця січень 2003; з січня 2006 по лютий 2006, з вересня 2006 по жовтень 2006 із застосуванням базового місяця листопад 2005; з червня 2007 по липень 2007, з вересня 2007 по грудень 2007 із застосуванням базового місяця січень 2007; з лютого 2008 по травень 2008, з вересня 2008 по березень 2009, червень 2009, листопад 2009, з січня 210 по лютий 2010, з серпня 2010 по вересень 2010, з березня 2011 по квітень 2011 із застосуванням базового місяця січень 2008; з березня 2014 по травень 2014, з вересня 2014 по травень 2015, вересень 2015, листопад 2015 із застосуванням базового місяця липень 2013.

Зобов`язати УМВС України в Херсонській області провести індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період: листопад 1998 із застосуванням базового місяця серпень 1998; з лютого 2003 року по березень 2003 року, з листопада 2003 року по лютий 2004 року, з жовтня 2004 року по березень 2005 року із застосуванням базового місяця січень 2003; з січня 2006 по лютий 2006, з вересня 2006 по жовтень 2006 із застосуванням базового місяця листопад 2005; з червня 2007 по липень 2007, з вересня 2007 по грудень 2007 із застосуванням базового місяця січень 2007; з лютого 2008 по травень 2008, з вересня 2008 по березень 2009, червень 2009, листопад 2009, з січня 210 по лютий 2010, з серпня 2010 по вересень 2010, з березня 2011 по квітень 2011 із застосуванням базового місяця січень 2008; з березня 2014 по травень 2014, з вересня 2014 по травень 2015, вересень 2015, листопад 2015 із застосуванням базового місяця липень 2013.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА