Справа № 203/7177/25
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/7177/25
Провадження № 2-адр/203/3/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
12 грудня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Колесніченко О.В.,
при секретарі Сердягіній О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у провадженні № 2-адр/0203/47/2025 заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Біжко Юлії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНР № 5743248 від 18 вересня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності,
На розгляді Центрального районного суду міста Дніпра перебувала вказана адміністративна справа, розгляд якої завершено ухваленням рішення із задоволенням позову.
03 грудня 2025 року представник позивача адвокат Біжко Юлія Олександрівна звернулася до Центрального районного суду міста Дніпра із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.
Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 03 грудня 2025 року вказана заява передана судді Центрального районного суду міста Дніпра Колесніченко О.В.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. 11 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника позивача надійшла заява про розгляд заяви за її та позивача відсутності, в якій також зазначила, що заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує у повному обсязі.
10 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника відповідача Ковальчука Дмитра Олександровича надійшли заперечення на заяву в яких представник відповідача вказує, що заявлена позивачем сума компенсації вартості наданих адвокатом послуг є неспівмірною, а вимоги про її відшкодування необґрунтованими.
Інших клопотань до суду не надходило.
Дослідивши заяву представника позивача, заперечення представника відповідача та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 27 листопада 2025 року Центральним районним судом міста Дніпра в адміністративній справі № 203/7177/25 (провадження № 2-а/0203/47/2025) ухвалене рішення, яким позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНР № 5743248 від 18 вересня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності задоволено та постанову серії ЕНР № 5743248 від 18 вересня 2025 року, винесену інспектором поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Козачук А.М. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та провадження у справі закрите. Також вирішено стягнути за рахунок бюджетних асигнуваль Департаменту патрульної поліції на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору у сумі 605,60 грн. (а.с. 115-119).
Згідно ч. 3 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У частині сьомій статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У частині четвертій статті 143 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою вказаної статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 вказаного Кодексу (частина п`ята статті 143 КАС України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст. 252 КАС України).
Згідно з ч. 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Таким чином КАС України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Додаткове судове рішення може прийматися, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Так, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи..
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надані суду відповідні документи, а саме: договір про надання правової допомоги від 06 жовтня 2025 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Біжко Ю.О., додаткова угода № 1 до договору про надання правової допомоги від 106 жовтня 2025 року, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 02 грудня 2025 року, рахунок на оплату адвокатських послуг №01 від 02 грудня 2025 року. В матеріалах справи також міститься копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, а також ордер № 1431806, що згенерований на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 06 жовтня 2025 року.
Так, з додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 06 жовтня 2025 року та акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 02 грудня 2025 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 прийняв від адвоката Біжко Ю.О. наступні послуги: 1.1) підготування та подання позовної заяви від імені ОСОБА_1 щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНР №5743248від 18 вересня 2025 року, винесену за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. відносно ОСОБА_1 ; 1.2) підготування та подання усіх необхідних процесуальних документів, необхідних для належного захисту прав та інтересів замовника під час розгляду справи у Центральному районному суді міста Дніпра в рамках справи, зазначеної у п.п.1.1. Вартість наданих адвокатських послуг складає 6000 грн., які замовник сплачує до виставленого рахунку на оплату адвокатських послуг. Відповідно до рахунку на оплату адвокатських послуг №01 від 02 грудня 2025 року винагорода (гонорар) за надання адвокатських послуг (правової допомоги) за договором б/н від 06 жовтня 2025 року складає 6000 грн.
За таких обставин, беручи до уваги те, що на момент ухвалення рішення позивачем не було надано доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, а також враховуючи, що представником позивача у визначені ч. 7 ст. 139, ч. 3 ст. 143 КАС України надано докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, а заяву представника позивача задовольнити частково.
При цьому, з огляду на предмет позову, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів, суд вважає, що саме така сума є співмірною оплатою послуг адвоката з урахуванням проведеної ним роботи.
Керуючись ст. 241-243, 246, 252, 256, 294 КАС України, суд,
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Біжко Юлії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Рішення набирає законної сили з плином десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення дня, впродовж яких може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Колесніченко