Справа № 280/57/25
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року Справа № 280/57/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району (вул. Чумаченка, буд.32, м. Запоріжжя, 69104; )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 04.03-06/33/2024 від 02.10.2024 Комісії районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району з розгляду заяв деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, та які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення про відмову в призначенні позивачу згідно його заяви від 24.09.2024 на отримання грошової компенсації згідно Порядку № 280, затвердженого Постановою КМУ від 18.04.2018, як внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України;

- зобов`язати Комісію районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району з розгляду заяв деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, та які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення розглянути заяву позивача про отримання грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення від 24.09.2024 та прийняти рішення про призначення та виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, згідно Постанови КМУ № 280 від 18.04.2018.

Ухвалою суду від 03.01.2025 відкрито провадження у справі №280/57/25 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

Ухвалою суду від 04.02.2025 провадження у справі №280/57/25 зупинене до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/31254/23.

Ухвалою суду від 21.11.2025 поновлено провадження в адміністративній справі №280/57/25 та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві (вх.№153 від 02.01.2025). Зокрема зазначено, що 24.09.2024 позивач, як учасник бойових дій та внутрішньо переміщена особа звернувся до відповідача із заявою про отримання грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення до якої було додано усі передбачені Порядком надання субвенцій з державного бюджету місцевому бюджету на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 №280 «Щодо питань забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України» (далі - Порядок №280) документи, у тому числі розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району № 183р. від 06.03.2024 про прийняття на квартирний облік для отримання державного житла зі складом родини із трьох осіб. За результатами розгляду поданих позивачем документів Комісією щодо розгляду заяв деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, та які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення було винесено рішення № 04-06/33/2024 про відмову у призначені компенсації за належні для отримання жилі приміщення, яке обґрунтовано тим, що станом на 24.02.2022 позивач не перебував на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб як внутрішньо переміщена особа. На думку позивача, оскаржуване рішення відповідача є незаконним та таким, що порушує його житлові права, як внутрішньо переміщеної особи так і особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та відповідно підлягає скасуванню, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, матеріали справи містять докази того, що 03.01.2025 документ в електронному вигляді «Ухвала про відкриття спрощеного провадження» за допомогою підсистеми «Електронний суд» доставлений до електронного кабінету Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району (а.с.37).

На підставі частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 08.10.2009 Приморським РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області (а.с.12-13).

Позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія посвідчення серії НОМЕР_3 від 20.10.2015 (а.с.18).

Згідно з довідкою від 10.01.2024 №2327- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеною особою. Фактичним місцем проживання позивача є: АДРЕСА_2 (а.с.23).

Згідно з розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району № 183р. від 06.03.2024 «Про прийняття на квартирний облік» позивача прийнято на квартирний облік для отримання державного житла із складом сім`ї: дружина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.20-21, 29-30).

24.09.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, до якої було додано передбачений Порядком №280 пакет документів.

За результатами розгляду поданих позивачем документів Комісією щодо розгляду заяв деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, та які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення було винесено рішення № 04-06/33/2024 від 02.10.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначені компенсації за належні для отримання жилі приміщення, оскільки до 24.02.2022 позивач не перебував на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб як внутрішньо переміщена особа (а.с.15).

Позивач не погоджуючись із рішенням Комісії районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району з розгляду заяв деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, та які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення №04.03-06/33/2024 від 02.10.2024 про відмову в призначенні йому відповідно до Порядку № 280 грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до преамбули Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII), цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Частиною 1 ст. 1 Закону № 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на вебсайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Відповідно ч. 2 ст. 1 Закону № 1706-VII адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Частинами 1-4 ст. 4 Закону № 1706-VII визначено що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Форма заяви затверджується центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну. Заява подається внутрішньо переміщеною особою, у тому числі неповнолітніми дітьми, особисто, а малолітніми дітьми, недієздатними особами або особами, дієздатність яких обмежено, - через законного представника (далі - заявник). Заява підписується заявником або особою, зазначеною в абзацах другому - четвертому цієї частини, яка дає згоду на обробку, використання, зберігання його персональних даних та персональних даних особи, від імені якої подається заява.

Відповідно до п. 1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі - Порядок № 509), цей Порядок регулює механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка). Довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до п. 6 Порядку № 509 у день подання заяви про взяття на облік, крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, безоплатно видається довідка за формою згідно з додатком 2, яка роздруковується на аркуші формату А4, підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою такого органу.

Аналізуючи положення вищевказаного законодавства суд зауважує, що довідка про взяття на облік ВПО видається в день надання заяви особою, яка має намір її отримати. Проте положення Закону № 1706-VII вказують, що особа стає внутрішньо переміщеною через низку обставин, які примусили цю особу залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру; довідка про взяття на облік лише підтверджує цей факт.

Умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація) для внутрішньо переміщених осіб визначені Порядком виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 №280.

Відповідно до пункту 2 Порядку №280 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - внутрішньо переміщені особи), які перебувають на квартирному обліку станом на 1 червня 2024 р., обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних.

Грошова компенсація внутрішньо переміщеним особам виплачується у повному обсязі в порядку черговості відповідно до дати взяття на квартирний облік за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11 14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19 21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та які потребують поліпшення житлових умов (далі - субвенція).

Виплату грошової компенсації за рахунок субвенції забезпечують розпорядники субвенції за місцевими бюджетами, визначені рішеннями про такі бюджети відповідно до законодавства (далі - місцевий розпорядник)

За рішенням виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її утворення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюється комісія щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб про призначення грошової компенсації (далі - комісія).

Відповідно до пункту 5 Порядку №280 до повноважень комісії належить проведення перевірки:

- наявності у внутрішньо переміщеної особи статусу учасника бойових дій, встановленого відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - статус учасника бойових дій), або статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, встановленого відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 зазначеного Закону (далі - статус особи з інвалідністю внаслідок війни);

- перебування внутрішньо переміщеної особи та членів її сім`ї, на яких нараховується грошова компенсація, на обліку в базі даних;

- складу сім`ї внутрішньо переміщеної особи;

- наявності документів про взяття на квартирний облік внутрішньо переміщеної особи та членів її сім`ї;

- факту спільного проживання членів сім`ї внутрішньо переміщеної особи, на яких нараховується грошова компенсація;

- наявності майнових прав на об`єкти незавершеного житлового будівництва чи права власності на житлове приміщення внутрішньо переміщеної особи та всіх членів її сім`ї, на яких нараховується грошова компенсація, що розташовані в населених пунктах на підконтрольній Україні території (крім житлового приміщення, яке зруйноване (знищене) або стало непридатним для проживання внаслідок збройної агресії Російської Федерації, зокрема з моменту введення воєнного стану, що підтверджується актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок військових дій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, складеним відповідно до Порядку виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії Російської Федерації, пов`язаних із пошкодженням будівель та споруд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 р. № 473 (Офіційний вісник України, 2022 р., № 37, ст. 1981) (далі - акт комісійного обстеження), та/або відомості щодо якого внесені до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Реєстр пошкодженого та знищеного майна), з урахуванням умов, визначених абзацами дванадцятим - чотирнадцятим пункту 13 цього Порядку, або відчуження такого майна протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про призначення грошової компенсації.

Перевірка інформації про наявність/відсутність права власності на житлове приміщення здійснюється на підставі інформації (відомостей) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, бюро технічної інвентаризації, а також відомостей, поданих у заяві про призначення грошової компенсації;

- факту надання раніше внутрішньо переміщеній особі або членам її сім`ї житла чи виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення за рахунок бюджетних та благодійних коштів, залучених коштів суб`єктів господарювання, інших джерел, не заборонених законодавством;

- прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації; перегляд рішення про призначення грошової компенсації за нововиявленими обставинами (у разі змін у майновому стані, у складі сім`ї, зміни показників опосередкованої вартості спорудження житла, зміни місця проживання, у зв`язку з втратою статусу учасника бойових дій або особи з інвалідністю внаслідок війни, скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, зняття з квартирного обліку, набрання законної сили обвинувальним вироком суду у зв`язку із вчиненням внутрішньо переміщеною особою, членами її сім`ї, на яких розраховується грошова компенсація (крім неповнолітніх дітей), злочину проти України, вручення внутрішньо переміщеній особі повідомлення про підозру за вчинення злочину проти України тощо);

- скасування попереднього рішення за нововиявленими обставинами;

- прийняття рішення про відмову у виплаті грошової компенсації;

- визначення розміру грошової компенсації; визначення суми коштів, яка підлягає поверненню, якщо внутрішньо переміщена особа або її законний представник чи представник, який діє на підставі довіреності, засвідченої в установленому законом порядку (далі - уповноважений представник), не повідомили про зміни у майновому стані, у складі сім`ї, зміну місця проживання, втрату статусу учасника бойових дій або особи з інвалідністю внаслідок війни, скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, зняття з квартирного обліку;

- прийняття рішення про виплату грошової компенсації члену сім`ї внутрішньо переміщеної особи, на якого було розраховано грошову компенсацію під час призначення грошової компенсації внутрішньо переміщеній особі (далі уповноважений член сім`ї), у зв`язку із смертю внутрішньо переміщеної особи, якій призначено грошову компенсацію та не виплачено;

- прийняття рішення про надання дозволу внутрішньо переміщеній особі, яка перемістилася з території, на якій ведуться бойові дії, на відкриття поточного рахунка (за стандартом IBAN) із спеціальним режимом використання (далі спеціальний рахунок) у відділенні АТ Ощадбанк (далі - уповноважений банк) за місцем перебування на обліку в базі даних;

- прийняття рішення про виплату грошової компенсації, яку було призначено і не виплачено або виплачено не в повному обсязі на території, на якій ведуться бойові дії, внутрішньо переміщеній особі, яка перемістилася з такої території, за місцем перебування на обліку в базі даних;

- проведення перевірки наявності/відсутності обвинувального вироку суду у зв`язку із вчиненням внутрішньо переміщеною особою, членами її сім`ї, на яких розраховується грошова компенсація (крім неповнолітніх дітей), злочину проти України або вручення внутрішньо переміщеній особі повідомлення про підозру за вчинення злочину проти України, що підтверджується довідкою про притягнення до кримінальної відповідальності, наявності/відсутності судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством, відомостями з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- проведення перевірки відсутності фактів, визначених пунктом 31 цього Порядку, під час виплати грошової компенсації (перерахування коштів грошової компенсації на спеціальний рахунок).

Згідно з пунктом 13 Порядку №280 комісія відмовляє внутрішньо переміщеній особі у призначенні грошової компенсації з таких підстав:

1) невідповідність в документах, що посвідчують внутрішньо переміщену особу або законного представника чи уповноваженого представника, від імені якої подається заява;

2) подання недостовірних відомостей;

3) внутрішньо переміщена особа не брала безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, чи у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (відсутні документи, передбачені підпунктами 3-6 пункту 7 цього Порядку);

3-1) внутрішньо переміщена особа, зазначена в абзаці четвертому пункту 2 цього Порядку, не брала участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення передбачені підпунктом 5-1 пункту 7 цього Порядку); (відсутні документи,

4) внутрішньо переміщена особа не є особою, визначеною у пунктів 19-21 частини першої статті 6, пунктах 11-14 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

5) скасування дії довідки про облік (за винятком випадків, коли дію довідки, виданої до 24 лютого 2022 р., скасовано з підстав її переоформлення у зв`язку із зміною фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, яка перемістилася з території, на якій ведуться бойові дії);

6) внутрішньо переміщена особа та члени її сім`ї, на яких було розраховано грошову компенсацію, володіють майновими правами на об`єкти незавершеного житлового будівництва чи правом власності на житлове приміщення, що відповідає нормі жилої площі, визначеної статтею 47 Житлового кодексу України (на кожного члена сім`ї), що розташовані в населених пунктах на підконтрольній Україні території (крім житлового приміщення, яке зруйноване (знищене) або стало непридатним для проживання внаслідок збройної агресії Російської Федерації, зокрема з моменту введення воєнного стану), або таке нерухоме майно було відчужено протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про призначення грошової компенсації;

7) внутрішньо переміщена особа не перебуває на квартирному обліку або перебуває на такому обліку після 1 червня 2024 р.;

8) внутрішньо переміщеній особі або членам її сім`ї вже надавалося житло або виплачувалася грошова компенсація за належні для отримання жилі приміщення за рахунок бюджетних та благодійних коштів, залучених коштів суб`єктів господарювання, інших джерел, не заборонених законодавством;

9) внутрішньо переміщена особа не перебуває на обліку в базі даних на час призначення грошової компенсації згідно з відомостями бази даних;

9-1) внутрішньо переміщена особа вперше облікована в базі даних після 24 лютого 2022 р.;

10) наявність обвинувального вироку суду у зв`язку із вчиненням внутрішньо переміщеною особою злочину проти України.

Знищення або пошкодження житла, об`єкта незавершеного житлового будівництва починаючи з 24 лютого 2022 р. внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, є підставою для відстрочення прийняття комісією рішення про відмову у призначенні грошової компенсації за умови подання акта комісійного обстеження та/або відомостей з Реєстру пошкодженого та знищеного майна.

З наявної у матеріалах справи копії Витягу з протоколу №04.03/33/2024 від 02.10.2024 засідання комісії з розгляду заяв деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, та які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення судом встановлено, що у якості підстави для відмови ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, відповідачем визначено те, що до 24.02.2022 позивач не перебував на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб як внутрішньо переміщена особа.

Судом встановлено, що відповідно до документів, наданих позивачем при зверненні із заявою про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення йому, як учаснику бойових дій з числа внутрішньо переміщених осіб, позивачем надано, зокрема, довідку від 10.01.2024 № 2327- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Крім того, позивачем було надано довідки від 12.09.2023 № 2327- про взяття на облік ОСОБА_4 та від 20.09.2023 №2327- про взяття на облік ОСОБА_5 .

Таким чином суд зазначає, що позивач облікований в базі даних як внутрішньо переміщена особа після 24.02.2022 (довідка від 10.01.2024 № 2327-), так само як і члени його родини: дружина - ОСОБА_4 (довідка від 12.09.2023 № 2327-) та донька - ОСОБА_5 (довідка від 20.09.2023 №2327-).

Враховуючи, що відповідно до підпункту 9-1 пункту 13 Порядку №280 комісія відмовляє внутрішньо переміщеній особі у призначенні грошової компенсації зокрема у зв`язку з тим, що внутрішньо переміщена особа облікована в базі даних після 24.02.2022, позивачу відмовлено у призначенні грошової компенсації на підставі підпункту 9-1 пункту 13 Порядку.

Судом не приймаються до уваги посилання позивача на недійсність змін до пункту 2 Порядку №280, оскільки право на грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України було визначено виключно Постановою КМУ, а не законом, як про це зазначає позивач.

Крім того, суд звертає увагу, що внесені Постановою Кабінету Міністрів України №263 від 24.03.2023 «Деякі питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України» зміни до пункту 2 Порядку №280 не дозволяють застосовувати попередню редакцію пункту 2 Порядку №280, як на тому наполягає позивач. Такого ефекту не може бути досягнуто в індивідуальному спорі про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, який діяв у відповідності до чинного нормативно-правового акту.

Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постановах від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22 та від 11.09.2024 у справі № 554/154/22, наголошувала на тому, що суд не може перебирати на себе правотворчі функції законодавчої та виконавчої влади. Порушення такого підходу та, відповідно, ігнорування принципу законності: суперечить, щонайменше, принципам правової визначеності, легітимних очікувань та належного урядування як базовим складовим правовладдя (верховенства права); дискримінує іншу сторону правовідносин; означає, що суд може надати дозвіл будь-кому та будь-коли діяти за межами закону (який містить заборони) або за межами наданих законом прав (повноважень); іде в розріз з принципом поділу влади на законодавчу, виконавчу та судову, а також порушує систему стримувань і противаг (суд втручається в компетенцію суб`єктів нормотворення та може ігнорувати їх волю).

Окремо варто зауважити, що відповідно до частини другої статті 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Частинами першою, другою, шостою статті 57 Закону України «Про правотворчу діяльність» встановлено, що дія нормативно-правового акта у часі це реалізація нормативно-правового акта щодо суспільних відносин, що виникли після набрання ним чинності або до набрання ним чинності і тривали станом на дату набрання актом чинності. Дія нормативно-правового акта поширюється на суспільні відносини, що виникли (тривають) після набрання ним чинності, якщо інше не передбачено Конституцією України чи законом.

Дія нормативно-правового акта починається з моменту набрання ним чинності, якщо інше не передбачено законом, і закінчується моментом припинення його дії.

У разі якщо припинення дії нормативно-правового акта здійснюється на підставі рішення суду, дія нормативно-правового акта припиняється з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

У постанові від 08.02.2022 у справі № 1540/3828/18 Верховний Суд також вказав, що відмінність між встановленою судом незаконністю (протиправністю) актів індивідуальних та нормативно-правових є істотною і полягає, зокрема в моменті втрати чинності такими актами. У разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий, якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 у справі №320/31254/23, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2025, зокрема, визнано протиправним та нечинним внесені постановою Кабінету Міністрів України № 263 від 24.03.2023 до «Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України», а саме, до абзацу першого пункту 1 та абзацу першого пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 280 від 18.04.2018 «Питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України».

Таким чином, визнання нечинними та скасування у судовому порядку, змін внесених Постановою Кабінету Міністрів України №263 від 24.03.2023 «Деякі питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України» зміни до пункту 2 Порядку №280, не породжує для позивача юридичних наслідків, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин відповідні положення пункту 2 Порядку №280 були чинними.

Оцінюючи правомірність дій комісії з розгляду заяв деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, та які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, суд зазначає, що під час винесення оспорюваного рішення комісія діяла у відповідності до норм діючого нормативно-правового акту, який на момент виникнення спірних правовідносин визнаний у встановленому порядку нечинним не був.

За таких обставин, відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення на підставі пп. 9-1 п. 13 Порядку № 280, комісія з розгляду заяв деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, та які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення діяла правомірно, а отже підстави для визнання протиправним та скасування її рішення від 02.10.2024 відсутні.

Відтак, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо інших посилань учасників справи, суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

У рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно із пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а також з огляду на те, що позивачу відмовлено в задоволенні позову, підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат згідно із статтею 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 143, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району (вул. Чумаченка, буд.32, м. Запоріжжя, 69104; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 16.12.2025.

Суддя І.В.Садовий