Справа № 120/4106/25
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 грудня 2025 р. Справа № 120/4106/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним дії ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо незарахування до її страхового стажу періоду роботи з 01.01.2004 по 31.10.2023 у подвійному розмірі;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу у подвійному розмірі період роботи з 01.01.2004 по 31.10.2023 та здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії з 21.02.2024 з урахування раніше виплачених сум.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що в лютому 2024 року вона звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення/перерахунок пенсії із необхідними документами. Разом з тим, листом відповідач відмовив позивачу у такому перерахунку та зарахуванні до загального стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.01.2004 по 31.10.2023 у подвійному розмірі, у зв`язку з відсутністю правових підстав такого зарахування.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалою від 01.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Витребувано у відповідача додаткові докази.

29.04.2025 на адресу суду від ГУ ПФУ у Вінницькій області надійшли копії пенсійної справи позивача та відзив, в якому відповідач заперечив щодо задоволення вимог ОСОБА_1 та вказав про наступне.

Заявник перебуває на обліку в Головному управлінні та з 21.02.2024 отримує пенсію за віком, призначену та обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058).

За матеріалами пенсійної справи страховий стаж позивача врахований по 31.10.2023, становить 43 роки 06 місяців 25 днів, в тому числі період роботи з 25.10.2001 по 31.12.2003 (2 роки 02 місяці 07 днів) зараховано до стажу у подвійному розмірі як 4 роки 04 місяці 14 днів.

Серед іншого, відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Оскільки, в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 відсутні документи про підтвердження періоду роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій та посад, зарахувати стаж в пільговому обчисленні з 01.01.2004 по 31.10.2023 неможливо, а тому пенсія призначена та виплачується заявнику відповідно до чинного законодавства.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та з 21.02.2024 отримує пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

05.11.2024 позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України зі зверненням про перерахунок пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2004 по 31.10.2023 у подвійному розмірі.

За наслідками розгляду заяви позивача ГУ ПФУ у Вінницькій області відмовило ОСОБА_1 в перерахунку пенсії у зв`язку із відсутністю правових підстав для зарахування до загального стажу роботи в пільговому обчисленні періоду її роботи на посаді молодшої медичної сестри в КНП "Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня імені акад. О.І. Ющенка" з 01.01.2004 по 31.10.2023, про що повідомлено заявника інформаційним листом від 26.11.2024 № 16236-14746/Ф-02/8-0200/24.

У вказаному листі відповідач звернув увагу, що оскільки в матеріалах пенсійної справи позивача відсутні документи про підтвердження періоду роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій та посад, зарахувати стаж в пільговому обчисленні з 01.01.2004 по 31.10.2023 неможливо.

Не погоджуючись з такими діями суб`єкта владних повноважень позивач звернулась до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано нормами Конституції України, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1-2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших-документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Отже, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній застосовуються норми Порядку № 637 щодо підтвердження трудового стажу.

В контексті встановлених обставин суд вважає за необхідне зазначити, що спірним у цій справі є питання наявності підстав для зарахування періоду роботи з 01.01.2004 по 31.10.2023 у подвійному розмірі до страхового стажу позивача на підставі записів її трудової книжки.

Відповідно до відомостей, які містяться в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , вбачається наступна інформація про її трудову зайнятість у спірний період:

- 25.10.2001 прийнята на роботу до Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. ак. О.І. Ющенка молодшою медичною сестрою палатною 5 відділення неврологічного для хворих з порушенням мозкового кровообігу центру ендоваскулярної нейрохірургії;

- 08.06.2004 переведена молодшою медичною сестрою для догляду за хворими 22 відділення для хворих з гострим порушенням мозкового кровообігу з палатами інтенсивної терапії;

02.08.2010 у зв`язку зі змінами, внесеними до класифікатора професій, назву професії

змінено на молодшу медичну сестру з догляду за хворими;

01.01.2012 назву відділення змінено на 22 відділення неврологічне для хворих з гострим порушенням мозкового кровообігу (інсультне) інтенсивної терапії;

31.10.2023 звільнена за власним бажанням ст. 38 КЗпП України у зв`язку із виходом на пенсію за віком.

Додатково в матеріалах справи міститься наказ від 17.10.2008 № 178 виданий головним лікарем ОСОБА_2 про перейменування Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.I. Ющенка на комунальний заклад "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка".

Згідно із наказом від 09.10.2019 № 209 виданим директором С.О. Кучерук комунальний заклад "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка" було реорганізовано у Комунальне некомерційне підприємство "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради".

Також, як вбачається із довідки від 24.11.2023 № 249 виданої КНП "Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради" ОСОБА_1 дійсно працювала в Комунальному некомерційному підприємстві "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради" на посадах:

- молодшої медичної сестри (палатної) 5 відділення неврологічного з 25.10.2001 (наказ від 24.10.2001 № 87-к про прийняття на роботу);

- переведена на посаду молодшої медичної сестри з догляду за хворими 22 відділення неврологічного з 08.06.2004 (наказ від 08.06.2004 № 150-к) по 31.10.2023 (наказ від 24.10.2023 № 412-к про звільнення).

Відтак, судом встановлено, що позивач у спірний період працювала на посаді молодшої медичної сестри в КНП "Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня імені ак. О.І.Ющенка Вінницької обласної ради". Однак, такий період роботи позивача не враховано у подвійному розмірі, з цього приводу суд зазначає про таке.

01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Так, положеннями статті 60 Закону № 1788-XII передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Прикінцевими положеннями Закону № 1058-IV визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Закону разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 1 Закону України "Про психіатричну допомогу" встановлено, що заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.

Психіатрична допомога - це комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про психіатричну допомогу" професійні права, обов`язки лікаря-психіатра, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, у тому числі здійснюють догляд за особами, які страждають на психічні розлади, при наданні психіатричної допомоги встановлюються Основами законодавства України про охорону здоров`я, цим Законом та іншими законами. Лікар-психіатр, інші працівники, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійснюють догляд за особами, які страждають на психічні розлади, мають право на пільги, встановлені законодавством України для осіб, зайнятих на важких роботах та з шкідливими і небезпечними умовами праці.

Пунктом 2 Інструкції "Про проведення обов`язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів ", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.2002 № 12, передбачено, що обов`язковий попередній та періодичний психіатричні огляди проводяться лікарем-психіатром у державних та комунальних психіатричних закладах, закладах охорони здоров`я, що мають у своєму складі спеціалізовані психоневрологічні центри, відділення, кабінети (далі психоневрологічні заклади), та надають психіатричну допомогу за місцем проживання громадян.

Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного Фонду України від 29.12.2005 № 625/15-05/039-6, № 10.01.09/2606, № 1691/02-20 заклади охорони здоров`я: протитуберкульозні кабінети, психіатричні кабінети, кабінети інфекційних захворювань, психоневрологічні відділення, психіатричні бригади швидкої допомоги відносяться до таких, час роботи в яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах: від 27.02.2020 у справі № 462/1713/17, від 11.12.2018 у справі № 310/385/17 (2-а/310/47/17), від 23.01.2019 у справі № 485/103/17 та від 04.12.2019 у справі № 689/872/17.

Відповідно до пункту 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, положення Закону України №1788-ХІІ застосовуються у частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Провівши системний аналіз вказаних норм, суд дійшов висновку, що Закон України №1058-IV не передбачає обмежень щодо застосування статті 60 Закону України № 1788-ХІІ під час обчислення пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, а сама редакція статті 60 Закону України №1788-ХІІє чинною на теперішній час.

Положення статті 24 Закону України № 1058-IVтакож не скасовують та не зупиняють дію статті 60 Закону № 1788-ХІІ.

Аналогічна правова позиція щодо застосування положень статті 24 Закону № 1058-IVтастатті 60 Закону № 1788-ХІІвикладена у постанові Верхового Суду від 27.02.2020 у справі № 462/1713/17, яка, у силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковою для врахування.

Посилання представника відповідача на те, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та вислугу років - є безпідставним, оскільки вимогами абзацу 4 частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Відтак, суд дійшов висновку, що посада молодшої медичної сестри, яку позивач обіймала в КНП "Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня імені акад. О.І. Ющенка" Вінницької обласної ради у період з 01.01.2004 по 31.10.2023, дає їй право на пільгове обчислення стажу, передбачене статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому, як наслідок дії ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у врахуванні зазначених періодів роботи у подвійному розмірі є протиправними.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру у здійсненні ГУ ПФУ у Вінницькій області перерахунку і виплати пенсії позивача з 21.02.2024, суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії саме 05.11.2024, отже призначення пенсії слід здійснити з 01.11.2024 у відповідності до вимог вказаної вище статті, а не з дати первинного звернення заявника за призначенням пенсії, як про те просить позивач.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень частини 3 статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у здійсненні зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.01.2004 по 31.10.2023 у подвійному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період роботи з 01.01.2004 по 31.10.2023 у пільговому обчисленні із розрахунку один рік за два роки роботи.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії, з урахуванням страхового стажу з 01.01.2004 по 31.10.2023, обчисленого у подвійному розмірі починаючи з 01.11.2024, а також здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 15.12.2025.

Суддя Томчук Андрій Валерійович