Справа № 380/3526/25
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/3526/25
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

15 грудня 2025 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., розглянувши в письмовому порядку заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправними наказів, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , із врахуванням заяви про уточнення позовних вимого від 08.08.2025 в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №64 від 08.12.2023 в частині призначення та зарахування ОСОБА_1 , до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та приступлення до виконання службових обов`язків за посадою;

- визнати протиправним та скасувати наказ 8-РС від 20.01.2024 в частині переведення ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира з №24 від 24.01.2024 в частині виключення з Військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_3 №25 від 25.01.2024 в частині призначення та зарахування ОСОБА_1 , до списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 та приступлення до виконання службових обов`язків за посадою;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 №92 РС від 13.07.2024 в частині перепризначення ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ №200 від 15.07.2024 командира Військової частини НОМЕР_3 в частині зарахування ОСОБА_1 на нову посаду;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини про переведення ОСОБА_1 №131-РС від 26.07.2025 з військової частини НОМЕР_2 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира частини про виключення зі списків Військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 №215 від 30.07.2025;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини про зарахування ОСОБА_1 на посаду №237 від 31.07.2025 до військової частини НОМЕР_2 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 звільнити з військової служби ОСОБА_1 та виключити ОСОБА_1 зі списків військової частини.

12.12.2025 представник позивача повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони військовій частині НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , в особі її командира та іншим компетентним особам вчиняти будь-які дії щодо переміщення ОСОБА_1 для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, до набрання законної сили рішення суду у справі.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що згідно наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 № 478 від 05.12.2023 року відбулось:

- зарахування ОСОБА_1 до частини в/ч НОМЕР_1 (наказ №64 від 08.12.2023);

- переведення ОСОБА_1 в/ч НОМЕР_2 (бригада) №8-РС від 20.01.2024,

- виключення ОСОБА_1 з в/ч НОМЕР_1 , (наказ №24 від 24.01.2024);

- зарахування ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_3 (наказ №25 від 25.01.2024);

- перепризначення ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_2 (наказ №92-РС від 13.07.2024);

- зарахування ОСОБА_1 на нову посаду (наказ №200 від 15.07.2024) де останній проходить незаконно військову службу.

Вищевказані накази вважаючи протиправними та такими, що підлягають скасуванню судом. В провадженні Львівського окружного адміністративного суду знаходилася справа №380/29373/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та скасування наказу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного від 22.03.2024 року визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо не врахування відстрочки від призову за мобілізацією ОСОБА_1 , визнано протиправним і скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.12.2023 року за № 478 «Про призов військовозобов`язаних сержантського та солдатського складу до Збройних Сил України за загальною мобілізацією» в частині призову та направлення для проходження військової служби солдата ОСОБА_1 .

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2025 у справі №380/29373/23, апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року без змін.

Рішення суду в касаційній інстанції не оскаржувалось та набрало законної сили.

На виконання рішення суду зі сторони ІНФОРМАЦІЯ_2 видано наказ №183 від 12.02.2025 про скасування наказу про мобілізацію ОСОБА_1 незважаючи на скасування наказу про мобілізацію ОСОБА_1 і надалі проходить військову службу, що не відповідає вимогам закону.

Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, оскільки позивач вже призваний на військову службу та направлений для проходження служби до військової частини, а в подальшому може бути переміщений до іншого місця служби або іншої військової частини. Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 826/14951/18 та від 28.10.2020 у справі № 140/2474/20.

Вжиття визначених заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а насамперед спрямоване лише на забезпечення права позивача доступу до правосуддя та збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Такого ж висновку в подібних правовідносинах зробив Верховний Суд в постанові від 24.06.2020 у справі № 420/7613/19 та від 23.09.2021 у справі № 420/11076/20.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи від 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акту може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами. І якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акту. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта. Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі. При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При постановленні ухвали суд виходить з наступного:

Згідно із ст. 150 КАС України:

1. Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

2. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

3. Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

4. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно із ст. 151 КАС України:

1. Позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

2. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

3. Не допускається забезпечення позову шляхом (щодо предмету спору):

10) зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці;

Згідно із 154 КАС України:

1. Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

2. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

3. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

4. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

5. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

6. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

7. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу або подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

8. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

9. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного заходу забезпечення позову іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Суд відзначає, що забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Щодо вимоги заявника заборони військовій частині НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , в особі її командира та іншим компетентним особам вчиняти будь-які дії щодо переміщення ОСОБА_1 для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, до набрання законної сили рішення суду у справі, суд зазначає наступне.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В цій частині заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду про визнання протиправними спірних наказів відповідачів чи зобов`язання вчинити певні дії.

Заявником не надано жодних належних та допустимих доказів які б вказували на обґрунтований намір вчинити такі дії.

Заявник не зазначає, як не вжиття заходів забезпечення позову, ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних його прав або інтересів.

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В цій частині, суд зазначає, що оцінку спірним наказам буде надано судом за результатами розгляду справи по суті спору.

Відтак заява про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає, з підстав зазначених судом.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача/заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу/заявнику реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд звертає увагу на те, що заявником не було наведено достатніх підстав, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, не надано належних доказів щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім цього, суд зазначає, що в матеріалах справи зі спірних наказів наявні лише:

- Наказ Військової частини НОМЕР_3 за № 25 від 25.01.2024;

- Наказ Військової частини НОМЕР_3 за № 200 від 15.07.2024;

- Наказ Військової частини НОМЕР_3 за № 215 від 30.07.2024;

- Наказ Військової частини НОМЕР_2 за № 237 від 31.07.2024;

У вказаних наказах як підставу їх прийняття, крім іншого, зазначені рапорти позивача тощо.

Також в матеріалах справи наявні відповідь Військової частини НОМЕР_4 , про те, що Військова частина НОМЕР_5 ліквідована та в умовах виконання бойових завдань здійснюється процес передачі справ до архіву Військової частини НОМЕР_2 .

Відтак, судом не встановлено очевидних намірів відповідачів прийняти будь-які накази щодо позивача, тобто ознак небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, отже, підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

За таких обставин заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 150-154, 243, 248 КАС України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову від 12.12.2025 - відмовити.

Згідно ч. 8 ст. 154 КАС України, ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Гавдик З.В.