Справа № 420/32991/25
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання внести записи,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просить:

визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, яка полягає у невнесенні записів до паперової трудової книжки про трудову діяльність ОСОБА_1 за період з 09.05.2025 по 29.08.2025 протиправною;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області внести записи до паперової трудової книжки ОСОБА_1 про прийняття на роботу відповідно до наказу від 06.05.2025 №353-О та звільнення з роботи, згідно наказу від 03.06.2025 №395-О, про прийняття на роботу відповідно до наказу від 03.06.2025 №401-О та звільнення з роботи згідно наказу від 29.08.2025 №628-О.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 09.05.2025 по 29.08.2025 позивач перебувала в трудових відносинах з Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області. Прибувши 29.08.2025 до управління по роботі з персоналом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області позивач отримала свою паперову трудову книжку без внесених належним чином записів до неї. На її усне звернення до працівників управління по роботі з персоналом про внесення належних записів до її трудової книжки про прийняття та звільнення з роботи вона отримала відмову.

01.09.2025 на офіційну електронну адресу Відповідача направлено заяву з проханням про внесення до трудової книжки відповідних записів про роботу.

12.09.2025 на електронну адресу позивача надійшов лист Відповідача №2100-0701-8/36155, зі змісту якого вбачається, що оскільки начальник управління по роботі з персоналом, ОСОБА_2 тимчасово виконує посадові обов`язки в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області, для внесення необхідних записів до трудової книжки я маю надіслати її на адресу: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 55 Е або на відділення нової пошти №7 м. Миколаїв.

Таким чином, проаналізувавши поведінку Відповідача можна дійти висновку про наявність всіх елементів складу бездіяльності, оскільки останній, будучи обізнаним зі всього вищенаведеного, маючи обов`язок та можливість виконання законних вимог позивача щодо внесення записів про трудову діяльність до паперової трудової книжки, ухиляється від цих дій, чим свідомо порушує її законні права та інтереси.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 03.10.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

15.10.2025 року за вхід.№ЕС/108679/25 надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що відповідно до ст.7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» №2136 від 15.03.2022 у період дії воєнного стану порядок організації діловодства з питань трудових відносин, оформлення і ведення трудових книжок та архівного зберігання відповідних документів на територіях активних та можливих бойових дій, перелік яких затверджений у порядку, встановленому законодавством, визначається роботодавцем самостійно, за умови забезпечення ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці.

З вищевикладеного вбачається, що в умовах воєнного стану трудова книжка може зберігатися у працівника, якщо це необхідно для її збереження, особливо в зонах бойових дій.

Керівництвом Головного управління у зв`язку з повномасштабним вторгненням країни - агресора та введенням в дію указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення в дію воєнного стану в Україні» прийнято рішення про видачу трудових книжок працівникам управління, які перебували у трудових правовідносинах станом на 24.02.2022, що засвідчується особистим підписом працівника.

Таким чином, зберігання трудових книжок здійснюється працівниками Головного управління під особисту відповідальність, а отже твердження Позивачки про видачу їй паперової трудової книжки 29.08.2025 від працівників управління по роботі з персоналом Головного управління є неправдивим та таким, що вводить в оману суд.

Окрім іншого, Позивачкою під час особистого звернення до працівників управління по роботі з персоналом 29.08.2025 не надано паперову трудову книжку для внесення необхідних записів відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58).

Більш того, враховуючи те, що на дату звільнення ОСОБА_1 не працювала у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (перебувала на «лікарняному») та мала право у день звільнення відкликати свою заяву, наказ №628 - О від 29.08.2025 про звільнення з посади було підписано начальником Головного управління у кінці робочого дня - 15:31. (скріншот додається).

В той час, коли Позивачка зверталась до управління по роботі з персоналом у першій половині дня 29.08.2025 і на час підписання наказу про звільнення, як і після його підписання остання до кадрової служби Головного управління не приходила та паперову трудову крижку не надавала.

01.09.2025 ОСОБА_1 звернулась на офіційну електронну адресу із заявою про внесення до трудової книжки відповідних записів про роботу.

У відповідь на звернення Позивачки Головним управлінням надано лист-роз`яснення №2100-0701-8/36155 від 12.09.2025 щодо можливості внесення записів про роботу в Головному управлінні шляхом надсилання паперової трудової книжки на адресу: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 55-Е або на відділення Нової пошти №7 м. Миколаїв за рахунок коштів Головного управління, оскільки уповноважена особа - начальник управління по роботі з персоналом ОСОБА_2 - тимчасово виконує посадові обов`язки в приміщенні Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відповідно до наказу №117 - О від 13.02.2025 (додається) та наділена повноваженнями заповнювати трудову книжку працівника у випадку звільнення із займаної посади, що передбачено п. 4.1 Інструкції №58.

З наведеного вбачається, що управлінням по роботі з персоналом жодних протиправних рішень, дій чи бездіяльності щодо внесення записів про трудову діяльність Позивачки за період з 09.05.2025 по 03.06.2025 та з 04.06.2025 по 29.08.2025 не вчинялось, навпаки, останню повідомлено про можливість заповнення трудової книжки начальником управління по роботі з персоналом, що тимчасово виконує свої посадові обов`язки у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Після 01.09.2025 ОСОБА_1 жодного разу не зверталась ні засобами поштового/електронного зв`язку, ні через особисте звернення до керівництва Головного управління з метою вирішення питання про внесення відповідних записів до трудової книжки.

20.10.2025 за вхід.№ЕС/110157/25 надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем наголошено, що цитуючи ч. 1 ст.7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» Відповідачем не надано до суду внутрішніх розпорядчих документів про те, що ним встановлений саме такий порядок оформлення та ведення трудових книжок, як пересилання їх поштою до місця знаходження ОСОБА_2 , а також про те, що тільки даний працівник уповноважений на вчинення відповідних записів, а наданий до відзиву наказ від 13.02.2025 №117-О свідчить тільки про призначення ОСОБА_2 , розташування робочого місця, розмір посадового окладу та розмір надбавки за вислугу років.

Разом з тим, варто звернути увагу суду на ч. 2 ст. 7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», в якому йдеться про те, що у період дії воєнного стану сторони трудового договору можуть домовитися про альтернативні способи створення, пересилання і зберігання наказів (розпоряджень) роботодавця, повідомлень та інших документів з питань трудових відносин та про будь-який інший доступний спосіб електронної комунікації, який обрано за згодою між роботодавцем та працівником.

Доказів такої домовленості між позивачем і ГУ ПФУ в ХО Відповідачем до суду не надано.

23.10.2025 за вхід.№ЕС/111021/25 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких додатково зазначено, що працівники управління по роботі з персоналом під час особистого (усного) звернення ОСОБА_1 29.08.2025 проінформували Позивачку про можливість внесення записів про трудову діяльність в Головному управлінні працівником управління по роботі з персоналом та засвідчення записів трудової книжки в період з 09.05.2025 по 29.08.2025 особистим підписом начальника Головного управління та печаткою підприємства безпосередньо за робочою адресою Головного управління: 73027, м. Херсон, вул. Комкова, 76-А, що передбачено пунктом 4.1 Інструкції №58, однак надана можливість врегулювання спірного питання Позивачкою проігнорована в повному обсязі.

Позивачкою при працевлаштуванні до Головного управління надано скан-копію трудової книжки, яка і була оцифрована відповідальним працівником Головного управління, однак оригінал трудової книжки ОСОБА_1 не надала ні до Головного управління (для внесення необхідних записів про роботу), ні до суду під час звернення з позовною заявою.

З вищенаведеного випливає логічний висновок: для внесення відповідних записів про трудову діяльність в першу чергу необхідно надати паперову трудову книжку до Головного управління для здійснення відповідних записів.

Весь період її роботи в Головному управлінні трудова книжка знаходилась у Позивачки.

22.09.2025 за адресою: 73027, м. Херсон, вул. Комкова, 76-А, працівником управління по роботі з персоналом дійсно надано письмове повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні. Вказане повідомлення надано на виконання статті 47 Кодексу законів про працю України.

Однак, навіть під час візиту 22.09.2025 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за отриманням вищевказаного повідомлення, Позивачка паперову трудову книжку до управління по роботі з персоналом не надала.

Таким чином, у Головного управління відсутня будь-яка можливість внесення необхідних записів у паперову трудову книжку Позивачки.

Отже, оскільки ОСОБА_1 паперову трудову книжку для внесення відповідних записів про свою трудову діяльність до Головного управління не надавала, а до електронної трудової книжки останньої внесено всі необхідні дані про її роботу в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області, позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 з 09.05.2025 по 29.08.2025 перебувала в трудових відносинах з Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Наказом Головного управління №353-О від 06.05.2025 ОСОБА_1 призначено 09.05.2025 на посаду головного спеціаліста - юрисконсульта відділу представництва інтересів в судах та інших органах юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з випробувальним терміном строком на один місяць, з розташуванням робочого місця за адресою: 73027, м. Херсон, вулиця Комкова, 76-А.

Наказом Головного управління №395-О від 03.06.2025 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за угодою сторін відповідно до пункту 3 частини 1 статті 83 та статті 86 Закону України «Про державну службу».

Наказом Головного управління №401-О від 03.06.2025 ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста - юрисконсульта сектору договірної роботи юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області випробувальним терміном строком на три місяці, з розташуванням робочого місця за адресою: 73027, м. Херсон, вулиця Комкова, 76-А.

Наказом Головного управління №628-О від 29.08.2025 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за власним бажанням відповідно до ст.38 Кодексу законів про працю, ст. 4 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», п.3 ч.1 ст. 83 та ст.86 Закону України «Про державну службу».

01.09.2025 на електронну адресу ГУ ПФУ в Херсонській області ОСОБА_1 направлено заяву щодо внесення до паперової трудової книжки відповідних записів про роботу та повідомлення її про дату та час прибуття для внесення записів.

12.09.2025 на електронну адресу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист Відповідача №2100-0701-8/36155, зі змісту якого вбачається, що оскільки начальник управління по роботі з персоналом, ОСОБА_2 тимчасово виконує посадові обов`язки в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області, для внесення необхідних записів до трудової книжки її необхідно надіслати на адресу: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 55 Е або на відділення нової пошти №7 м. Миколаїв.

Також судом встановлено, що відповідно до наказу №117-О від 13.02.2025 ОСОБА_2 призначена на посаду начальника управління по роботі з персоналом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (розташування робочого місця за адресою: м. Миколаїв, проспект Богоявленський, буд. 55 Е) тимчасово, на період дії в Україні воєнного стану до дня призначення переможця конкурсу на цю посаду або не більше 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану.

З наданих до суду матеріалів, зокрема, посадової інструкції ОСОБА_2 від 14.02.2025, вбачається, що начальник управління по роботі з персоналом здійснює контроль за дотриманням вимог законодавства про працю та державну службу в державному органі, зокрема контролює дотримання правил внутрішнього службового розпорядку. Контроль відповідності чинному законодавству документального оформлення вступу на державну службу, її проходження та припинення; надання відпусток працівникам Головного управління; візування проектів документів, підготовлених працівниками управління.

Також з наданих документів судом встановлено, що 08.12.2025 за №2100-0701-8/48436 ОСОБА_1 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено Повідомлення в якому зазначено: Запрошуємо Вас 11 грудня 2025 року особисто прибути до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - Головне управління) за адресою: м. Херсон, вул. Комкова, буд. 76 А (каб. 109) в зручний час (з 8:00 до 16:30), для внесення відповідних записів про роботу в Головному управлінні до Вашої трудової книжки.

Контактна особа - ОСОБА_3 , головний спеціаліст відділу кадрового адміністрування та організаційного розвитку управління по роботі з персоналом.

Проте, як повідомлено відповідачем у заяві від 12.12.2025 за вхід.№ЕС/131508/25 ОСОБА_1 до управління не з`явилась, трудову книжку не надала.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Також згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Водночас саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав, свобод та інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин. Відтак для надання такого захисту суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить, і що це право, свобода чи інтерес порушені рішенням, дією або бездіяльністю відповідача у публічно-правових відносинах, які оскаржуються.

Верховний Суд у постанові від 16.02.2021 у справі №320/950/19 вказав на те, що згідно з нормами ст. 55 Конституції України та ст. 5 КАС України особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Водночас обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

У розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб, за загальним правилом, є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист, зазвичай, має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 16.08.2023 у справі №440/3862/18, де також закцентовано на тому, що для відновлення права, порушеного суб`єктом владних повноважень, особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав. При цьому порушення вимог закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Крім того, досліджуючи підстави для звернення до суду з адміністративним позовом, у постанові від 01.09.2022 у справі №990/46/22 Велика Пала Верховного Суду зазначила, що рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Таким чином, позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас належний захист прав та інтересів особи можливий лише в разі існування спірних правовідносин, тобто в разі встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин. Порушення має бути реальним та стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

За змістом статей 5, 9 КАС України кожна особа, яка звертається до адміністративного суду та вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень були порушені її права, свободи або інтереси, самостійно обирає способи захисту таких прав, свобод або інтересів, зокрема, шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання його вчинити дії.

Наведене узгоджується з повноваженнями адміністративного суду при вирішенні справи. Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відтак, для прийняття рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії суд повинен встановити факт його бездіяльності та констатувати її протиправний характер внаслідок порушення прав, свобод або інтересів позивача з боку відповідача-суб`єкта владних повноважень.

Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені (див. серед іншого постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.11.2022 у справі №9901/480/19).

Водночас у вже згаданій вище постанові №320/950/19 від 16.02.2021 Верховний Суд виснував, що умовою розгляду судом питання про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів такою бездіяльністю. Завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом. Обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав і захист законних інтересів, і у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення повинно мати наслідком відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №360/1193/17.

В контексті наведеного та беручи до уваги проаналізовані вище норми законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд не може погодитися з твердженнями позивача про допущення відповідачем бездіяльності щодо невнесення записів до паперової трудової книжки про трудову діяльність ОСОБА_1 за період з 09.05.2025 по 29.08.2025.

Так, позивач стверджує, що має місце бездіяльність відповідача щодо невнесення записів до паперової трудової книжки про трудову діяльність, проте судом встановлено, що на заяву позивача від 01.09.2025 про внесення до паперової трудової книжки відповідних записів про роботу та повідомлення її про дату та час прибуття для внесення записів надано відповідь від 12.09.2025, зі змісту якої вбачається, що оскільки начальник управління по роботі з персоналом, ОСОБА_2 тимчасово виконує посадові обов`язки в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області, для внесення необхідних записів до трудової книжки її необхідно надіслати на адресу: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 55 Е або на відділення нової пошти №7 м. Миколаїв.

Тобто, факту бездіяльності судом не встановлено.

При цьому, з посадової інструкції ОСОБА_2 від 14.02.2025, вбачається, що начальник управління по роботі з персоналом здійснює контроль за дотриманням вимог законодавства про працю та державну службу в державному органі, зокрема контролює дотримання правил внутрішнього службового розпорядку. Контроль відповідності чинному законодавству документального оформлення вступу на державну службу, її проходження та припинення; надання відпусток працівникам Головного управління; візування проектів документів, підготовлених працівниками управління.

Відтак, внесення записів до паперової трудової книжки відноситься саме до повноважень начальника управління по роботі з персоналом ОСОБА_2.

Разом з цим, судом також встановлено, що 08.12.2025 за №2100-0701-8/48436 ОСОБА_1 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено Повідомлення в якому зазначено: Запрошуємо Вас 11 грудня 2025 року особисто прибути до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - Головне управління) за адресою: м. Херсон, вул. Комкова, буд. 76 А (каб. 109) в зручний час (з 8:00 до 16:30), для внесення відповідних записів про роботу в Головному управлінні до Вашої трудової книжки.

Контактна особа - ОСОБА_3 , головний спеціаліст відділу кадрового адміністрування та організаційного розвитку управління по роботі з персоналом.

Проте, як повідомлено відповідачем у заяві від 12.12.2025 за вхід.№ЕС/131508/25 ОСОБА_1 до управління не з`явилась, трудову книжку не надала.

У постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2025 у справі №815/6667/17 сформовано наступний висновок: «… Судова колегія зауважує, що ОСОБА_1, як особа, на користь якої ухвалено судове рішення, зобов`язаний проявляти активні дії, спрямовані на забезпечення виконання такого рішення, а не перешкоджати його виконанню.

У свою чергу нез`явлення до роботодавця, ненадання трудової книжки для внесення запису про поновлення, всупереч неодноразовими вимогами про обов`язковість таких дій Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, розцінюється як небажання самого позивача сприяти виконанню рішення суду, яке набрало законної сили…».

Такий висновок підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки як вбачається з матеріалів справи, позивач на запрошення управління не з`явилась і паперову трудову книжку не надала, що унеможливлює внесення записів до неї.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що заява позивача про внесення записів до паперової трудової книжки розглянута, а тому відхиляє твердження позивача про те, що відповідач допустив протиправну бездіяльність.

Вирішуючи позовні вимоги в зобов`язальній частині суд також враховує, що одним із конституційних принципів, на якому повинна базуватися діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування, є принцип, відповідно до якого ці органи, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Тобто діяльність органів державної влади в Україні здійснюється відповідно до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом".

Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Натомість позивач, звертаючись до суду з цим позовом, фактично просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області внести записи до паперової трудової книжки ОСОБА_1 про прийняття на роботу відповідно до наказу від 06.05.2025 №353-О та звільнення з роботи згідно наказу від 03.06.2025 №395-О, про прийняття на роботу відповідно до наказу від 03.06.2025 №401-О та звільнення з роботи згідно наказу від 29.08.2025 № 628-О, які наявні в електронній трудовій книжці і які відповідач не відмовляється внести до паперової трудової книжки.

Водночас, відсутність порушеного права або невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлені під час розгляду справи, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

В той же час, 10.06.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 05 лютого 2021 року №1217-ІХ( надалі - Закон №1217) , яким започатковано ведення електронної трудової книжки як цифрового аналога паперової.

Також, статтею 48 Кодексу законів про працю регламентовано, що облік трудової діяльності працівника здійснюється в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до положень Закону №1217, ведення паперової трудової книжки не є обов`язком роботодавця з 10.06.2021.

Натомість обов`язком є облік трудової діяльності в електронному форматі шляхом внесення даних до Реєстру застрахованих осіб.

Тобто, відсутність записів у паперовій трудовій книжці жодним чином не впливає на подальше працевлаштування та обрахунок стажу Позивачки.

Ведення електронної трудової книжки передбачає заміну паперових аналогів електронними шляхом оцифрування трудової діяльності працівника в Реєстрі застрахованих осіб.

Оцифрування трудових книжок передбачає накопичення, зберігання та використання інформації про набуті працівником стаж роботи, освіту, кваліфікацію для підтвердження наявного трудового стажу під час укладення трудових договорів, призначення пенсій тощо.

При цьому, в ч. 3 ст. 48 Кодексу законів про працю зазначено, що роботодавець на вимогу працівника зобов`язаний вносити до трудової книжки, що зберігається у працівника, записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, заохочення та нагороди за успіхи в роботі. Проте, фізично провести такі дії можливо лише за умови надання паперової трудової книжки працівником роботодавцю.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст.ст.2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання внести записи - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (адреса: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, буд. 6, (тимчасово: 73027, м. Херсон, вул. Комкова, 76а), , ел. пошта )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА

.