Справа № 370/3847/25
Суддя: Білоцька Л. В.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2025 р. Справа № 370/3847/25

Провадження № 2-а/370/32/25

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., із секретарем Хоменко О.В., розглянувши у судовому засіданні у залі суду у с-щі Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі відповідач-2) та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи пред`явлений позов, позивач вказав, що 07.07.2025 р. начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно нього, ОСОБА_1 , винесена постанова № 480, у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до суті правопорушення вказаної постанови: засобами поштового зв`язку АТ Укрпошта військовозобов`язаному ОСОБА_1 була надіслана повістка № 2684803 від 07 березня 2025 року, керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних. Дата явки 24 березня 2025 року. За викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.210-1 КУпАП.

Тому його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000,00 грн.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова № 480 від 07 липня 2025 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП винесена з грубим порушенням Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: за відсутності факту адміністративного правопорушення; без з`ясування обставин справи; за відсутності доказів вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, накладення адміністративного стягнення поза строком визначеного абзацом 9 ст.38 КУпАП, і з цих підстав підлягає скасуванню.

Крім того, позивач вказав, що з 11 січня 2002 року по 28 жовтня 2025 року він незмінно мав адресу місця проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач не згоден з тим, що відносно нього, за відсутності його вини, винесено оскаржувану постанову, оскільки жодного виклику (повістки) до ІНФОРМАЦІЯ_3 , він ні через оповіщення від АТ Укрпошта, ні по телефону, ні через СМС, ні поштовою скринькою, ні фактично, або будь яким іншим способом та від інших осіб - не отримував.

Про повістку № 2684803 від 07 березня 2025 року він дізнався 26 червня 2025 року від працівників поліції, які в цей день затримали його та доставили до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для складення протоколу про адміністративне правопорушення. Про що зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. На прохання позивача надати йому для ознайомлення докази підтвердження, що він був належним чином повідомлений про надіслання йому зазначеної повістки, суб`єктом складення протоколу таких доказів надано не було. В матеріалах справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відсутні беззаперечні докази про його належне сповіщення, що на його адресу надіслано повістку № 2684803 від 07 березня 2025 року, відсутнє підтвердження, що він отримав цю повістку, чи зафіксована належним чином його відмова від її отримання, відсутні матеріали на підставі яких уповноважена особа АТ Укрпошта/інша особа на яку було покладено обов`язок доставити позивачу поштове відправлення, прийшла до висновку про його відсутність за задекларованим місцем проживання.

Тому позивач просив: скасувати постанову № 480 від 07 липня 2025 року за справою про адміністративне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , про притягнення ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000,00 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Стягнути на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Ухвалою суду від 03.12.2025 р. визнано поважними причини пропуску строку на оскарження постанови № 480 від 07.07.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, поновлено йому строк звернення до суду з адміністративним позовом, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позов відповідно до ст. 162 КАС України.

У встановлений судом строк відповідач-2 надіслав до суду відзив, у якому вказав, що позивач отримавши засобами АТ «УКРПОШТА» повістку №2684803 від 07.03.2025 року про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за викликом для уточнення даних на 24.03.2025 року. При цьому, без поважних на то причин, у строк зазначений в повістці позивач не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Таким чином в діях позивача, присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Повістка була надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення на зареєстровану адресу Позивача ( АДРЕСА_1 ), яку він сам вказав як постійну. При цьому, посилався на практику Верховного Суду, згідно якої надсилання повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення є належним способом сповіщення, навіть якщо адресат не отримав її особисто, за умови фіксації спроби вручення. У разі повернення листа з відміткою відсутній за адресою або відмова від отримання, особа вважається належно сповіщеною, оскільки військовозобов`язані зобов`язані забезпечувати доступність для отримання таких документів. Крім того, відповідач вказав на пропуск строку на оскарження постанови. Тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

10.12.2025 р. від позивача надійшла відповідь на відзив.

При цьому суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України, у справах, визначених зокрема статтею 286 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Оскільки подання відповіді на відзив у даному випадку не передбачено, тому суд її не приймає.

У судове засідання 10.12.2025 року належним чином повідомлені сторони не з`явилися.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, вказавши про підтримання позовних вимог.

Відповідачі у судове засідання своїх представників не направили.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

07.07.2025 р. начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно нього, ОСОБА_1 , винесена постанова № 480, у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до суті правопорушення вказаної постанови: засобами поштового зв`язку АТ Укрпошта військовозобов`язаному ОСОБА_1 була надіслана повістка № 2684803 від 07 березня 2025 року, керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних. Дата явки 24 березня 2025 року. За викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.210-1 КУпАП.

До відділу №1 Краматорського РУП ГУНП за вих № Е1847009 від 03.04.2025 направлено звернення щодо доставлення громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 26.06.2025 р. військовозобов`язаний ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції.

Тому ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000,00 грн.

Вирішуючи вимоги за даним адміністративним позовом, суд керується наступним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно частини 1 статті 1 вищевказаного Закону, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Положеннями ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», (зі змінами) введено правовий режим воєнного стану на території України, який триває і на даний час.

У відповідності до Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 № 2105-IX, оголошено загальну мобілізацію.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлено в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За визначенням статті 1 даного Закону, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Частинами 1-2 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Приписами статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» закріплено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

У відповідності до абзаців 2 та 4 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані, зокрема:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно з ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) або у строки, визначені командирами військових частин.

Відповідно до ч. 4 п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (чинного на час вчинення правопорушення), громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до абз. 1, п. 10, ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно частини першої статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, яка передбачає, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи оскаржувану постанову, відповідач вказував, що позивачем не виконано обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач, звертаючись до суду із цим позовом, обставини, викладені в постанові про адміністративне правопорушення заперечив, вказав, що він не отримував повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок).

Вищевказаний Порядок визначає, зокрема, процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби, процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Згідно підпункту 1 пункту 27 Порядку №560, під час мобілізації громадяни викликаються з метою: до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

У відповідності до п. 28 Порядку №560 передбачено, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

За приписами пункту 34 Порядку №560, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

Відповідно до підпункту 23 пункту 41 Порядку №560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Отже, обов`язковою умовою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є встановлення факту належного оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач-1 будь-яких доказів в обґрунтування заперечень та відзиву на позов до суду не надав, розпорядившись своїм правом на власний розсуд.

Відповідач-2 стверджуючи про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, при цьому не надав суду жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у постанові про адміністративне правопорушення, а саме те, що позивач дійсно був повідомлений належним чином про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 . До відзиву не додано копію самої повістки № 2684803 від 07 березня 2025 року, керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 , також не додано корінець до повістки № 2684803 від 07 березня 2025 року, на яку посилається відповідач в оскаржуваній постанові, докази отримання позивачем повістки № 2684803 від 07 березня 2025 року, керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того не долучено в якості доказів а ні матеріалів фото, відео фіксації вручення/спроби вручення позивачу зазначеної повістки, або фіксації відмови позивача від отримання повістки.

Так, відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини другої статті 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП є неправомірним.

Оскільки відповідачами у справі, не було надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та правомірності прийняття постанови № 480 від 07.07.2025 року, яка є предметом оскарження у даній справі, а тому суд вважає, що наявні підстави для задоволення заявлених позивачем позовних вимог щодо скасування постанови.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, у тому числі, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже суд вважає, що рішення суб`єкта владних повноважень під час накладення адміністративного стягнення щодо позивача прийнято з порушенням вимог ст. 2 КАС України, що в свою чергу є підставою для його скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Доводи відповідача-2 щодо пропуску позивачем строку на оскарження постанови не заслуговують на увагу, оскільки дане питання вирішено судом при відкритті провадження. Ухвалою суду від 03.12.2025 р. визнано поважними причини пропуску строку на оскарження постанови № 480 від 07.07.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, поновлено йому строк звернення до суду з адміністративним позовом.

У відповідності до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позов задоволено повністю, з відповідача-2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 293 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову № 480 від 07 липня 2025 року за справою про адміністративне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , про притягнення ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000,00 грн, а провадження по справі - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.12.2025 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 : АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 : АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя Л.В. Білоцька