Справа № 480/7952/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2025 року м. Суми Справа № 480/7952/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.
Стислий виклад позицій сторін. Процесуальні дії у справі.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач перебуває на обліку як платник податків. Відповідач, всупереч вимогам Податкового кодексу України, порушив строки сплати податкових зобов`язань. Тому за ним утворилась податкова заборгованість.
Судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі 27.07.2023.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що питання правомірності ППР не є предметом данного позову. Скарга була вирішена, а рішення було направлено скаржнику. Крім того, позивач надав розрахунок суми боргу.
Встановлені судом фактичні обставини.
Відповідач перебуває на обліку позивача, як платник податків, відповідно до ПК України.
Відповідач не сплатив суму податкового боргу, а тому позивач звернувся до суду.
Оцінка суду.
Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів є ПК України.
Згідно з пп.16.1.4 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Підпунктом 31.1 ст.31 ПК України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пп.36.1 ст.36 ПК України).
Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пп.38.1 ст.38 ПК України).
Підпунктом 14.1.175 ст.14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Позивач, на підставі вказаної норми ПК України, надіслав відповідачу податкову вимогу від 28.03.2023 на його зареєстровану адресу, яка у відповідності до п.42.2 ст.42 ПК України вважається врученою відповідачу належним чином. Податкова вимога є дійсною, відповідачем не оскаржувалась, не скасована, не змінена та не є відкликаною. Доказів спростування такого матеріали справи не містять.
Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до норми ст.42 ПК України ризики щодо неотримання офіційної поштової кореспонденції за адресою реєстрації покладаються на платника податків. Незгода з позивача з податковими повідомленнями-рішеннями, на підставі яких виник борг, без їх фактичного оскарження, не підтверджує те, що заявлені позивачем суми до стягнення є неузгодженими.
Судом перевірена та підтверджена інформація про те, що позивач не звертався за правилами підсудності, визначеними ст.25 КАС України, до Сумського окружного адміністративного суду із позовом (позовами) щодо оскарження ППР, на підставі яких виник борг у дані справі. Борг відповідача не є безнадійним, списаним, прощеним чи анульованим.
Таким чином, станом на день розгляду справи за відповідачем обліковується заборгованість на спірну суму.
Відповідно до п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Нормою пп. 20.1.34 ст. 20 ПК України встановлено, що контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом 95.3 ст.95 ПК України закріплено, що стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно з п.95.4 ст.95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.
Судові витрати.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 27 ч.1 ст.5 ЗУ ''Про судовий збір'', а матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, то питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 90, 143, 241-245, 250, 255, 295 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
3. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя А.І. Сидорук