Справа № 420/21549/25
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/21549/25

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити зарахування вислуги років у пільговому обчисленні,

В С Т А Н О В И Л А :

02 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправними дії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні пільгової вислуги років до вислуги років, що дає право на призначення пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 включити до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з вересня 1998 року по 12.02.2015 у загальній кількості 06 років 05 місяців 04 дні.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що у 2019 році його звільнено зі служби в Департаменту захисту економіки Національної поліції України. На день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції позивача складав - 20 років 06 місяців 20 днів; вислуга років на пільгових умовах - 06 років 05 місяців 04 дні. Посилаючись на правовий висновок, наведений у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а та постанови Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, позивач зазначив, що має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». В свою чергу, відповідач протиправно відмовив у зарахуванні пільгової вислуги років до вислуги років позивача, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII, діяв протиправно.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що згідно з абзацом одинадцятим пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних років та 6 місяців і більше. Виходячи з положень статті 12 Закону №2262-XII та пунктів 1 та 21 постанови №393 в чинній редакції, календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 постанови №393 визначає, що певні періоди, зокрема час проходження служби у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств, підлягають пільговому обчисленню саме для визначення розміру пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови. Відповідач зазначив, що відсутні законні підстави для зарахування позивачу до календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсі, та до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки за вислугу років, періодів проходження служби, які зараховуються на пільгових умовах, та здійснення відповідних перерахунків.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт наголосив, що з системного аналізу норм чинного законодавства, які встановлюють умови набуття поліцейськими права на пенсію за вислугу років та яким судом першої інстанції не надано належної оцінки, висновується, що до вислуги років для призначення пенсії поліцейським враховуються лише повні календарні роки вислуги (без округлення фактичного розміру вислуги років в бік збільшення) на службі, вичерпний перелік якої встановлений частиною першою статті 17 Закону № 2262-ХІІ. При цьому положеннями статей 12 та 17 Закону № 2262- ХІІ не передбачено взагалі зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за цим законом вислугу років у пільговому обчисленні.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з вересня 1993 року по травень 1998 року навчався в Одеській національній юридичній академії, з вересня 1998 року по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 07.11.2015 по 08.04.2019 в Національній поліції України.

Згідно наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 04.04.2019 №90о/с, полковника поліції ОСОБА_1 , начальника міжрайонного відділу №2 (м. Овідіополь) управління захисту економіки в Одеській області, звільнено зі служби в поліції з 08.04.2019 за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

В наказі Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 04.04.2019 №90о/с зазначено, що станом на день звільнення:

стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції складає 20 років 06 місяців 20 днів;

вислуга років на пільгових умовах - 06 років 05 місяців 04 дні.

Згідно довідки про роботу в минулому та проходження служби, ОСОБА_1 :

- в період з вересня 1993 року по травень 1998 року був студентом Одеської національної юридичної академії;

- з вересня 1998 року по листопад 2000 року проходив службу на посаді оперуповноваженого відділу Державної служби по боротьбі з економічної злочинністю Іллічівського МВ УМВС України в Одеській області;

- з листопада 2000 року по квітень 2006 року - на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах УБОЗ ГУМВС України в Одеській області;

- з квітня 2006 року по вересень 2006 року - на посаді оперуповноваженого відділу Управління внутрішньої безпеки в Одеській області Департаменту внутрішньої безпеки Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України;

- з вересня 2006 року по травень 2007 року - на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах 4-го міжрегіонального Управління внутрішньої безпеки Департаменту внутрішньої безпеки Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України;

- з травня 2007 року по серпень 2008 року - на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах інформаційного відділення відділу внутрішньої безпеки в Одеській області Служби внутрішньої безпеки Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України;

- з серпня 2008 року по жовтень 2009 року - на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах інформаційного відділення 16-го відділу внутрішньої безпеки (в Одеській області) Служби внутрішньої безпеки Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України;

- з жовтня 2009 року по червень 2010 року - на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Південного міжрегіонального антикорупційного бюро Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України;

- з червня 2010 року по листопад 2010 року - на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС України в Одеській області;

- з листопада 2010 року по липень 2011 року - на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу внутрішньої безпеки в Одеській області Служби внутрішньої безпеки Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України;

- з липня 2011 року по травень 2014 року - на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах оперативно-зонального відділу управління внутрішньої безпеки в Одеській області (підпорядкованого ДВБ МВС України;)

- з травня 2014 року по листопад 2015 року - на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки Одеській області (підпорядкованого ДВБ МВС України);

- з 06 листопада 2015 року, згідно з пунктом 9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнений у запас Збройних Сил за пунктом 64 «з» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації);

- з листопада 2015 року по березень 2016 року проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Одеській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України;

- з березня 2016 року по січень 2017 року - на посаді заступника начальника відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Одеській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України;

- з січня 2017 року по квітень 2017 року - на посаді начальника управління внутрішньої безпеки Чернівецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України;

- з квітня 2017 року по жовтень 2018 року - на посаді начальника Чернівецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України;

- з жовтня 2018 року по квітень 2019 року - на посаді начальника міжрайонного відділу №2 (м. Овідіополь) управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

16 травня 2025 позивач звернувся до Національної поліції України із заявою щодо зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчислені, сформовану за період з вересня 1998 року по травень 2014 року, що у загальній кількості становить 06 років 05 місяців 04 дні, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 та здійснити перерахунок його стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період проходження служби з вересня 1998 року по травень 2014 року, та встановити відповідно до постанови КМУ від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» надбавку за стаж служби в поліції, з урахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованого за вищевказаний період у загальній кількості 06 років 05 місяців 04 дні.

16 червня 2025 року за №М-40/39/03-2025 Департамент захисту економіки Національної поліції України на заяву позивача повідомив, що Законом України «Про Національну поліцію» передбачено, що пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На момент звільнення зі служби в поліції, а саме станом на 08 квітня 2019 року, вислуга років у календарному обчисленні становила 20 років 04 місяці 14 днів. Отже, на момент звільнення зі служби в поліції позивач не мав відповідних підстав для призначення пенсії за вислугу років. Також в Департаменті немає законних підстав для зарахування позивачу до календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсі, та до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки за вислугу років, періодів проходження служби, які зараховуються на пільгових умовах, та здійснення відповідних перерахунків.

Вважаючи протиправною відмову Департамент захисту економіки Національної поліції України у перерахунку вислуги років, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що внесення Кабінетом Міністрів України постановою від 16 лютого 2022 року №119 змін до Порядку №393 призвело до звуження соціальних гарантій військовослужбовців та інших осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, в частині права на пенсійне забезпечення.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 01.01.1992 року № 2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ.

Статтею 1 Закону № 2262-XII встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Умови призначення пенсій за вислугу років передбачені статтею 12 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з пунктом «а» статті 12 Закону пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби та мають відповідні календарні роки вислуги (з 1 жовтня 2018 року до 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше).

Отже, такими умовами є наявність у військовослужбовця (іншої особи, яка має право на пенсію за цим Законом) необхідної календарної вислуги, яка станом на день звільнення ОСОБА_1 (квітень 2019 року) становить - 24 календарних роки і більше.

Окремо передбачено, що пенсія за вислугу років призначається незалежно від віку військовослужбовця.

Інших умов призначення пенсії за вислугу років Законом № 2262-ХІІ не передбачено.

Як вбачається з обставин справи, станом на дату звільнення у 2019 році позивач мав повних 26 років стажу (календарної та пільгової).

За приписами ч. 4 ст. 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» (від 04.04.2006 №3591-IV) Закон № 2262-ХІІ доповнено статтею 17-1, якою врегульовано порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом.

Зокрема, цією статтею, в редакції станом на 2019 рік, передбачалось, що Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 17.07.1992 №393, якою затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (Порядок №393).

Пунктом 3 Порядку № 393 встановлювались періоди служби, які зараховуються на пільгових умовах до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Пунктом «в» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, яка діяла на момент проходження позивачем служби), до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови (для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ) зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця час проходження служби особами начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах боротьби з економічною злочинністю за переліком посад і на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ.

Пунктом 1 наказу Міністерства внутрішніх справи України від 20 липня 2006 року № 722 «Про затвердження Переліку посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця» затверджено Перелік посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

Відповідно до зазначеного Переліку, до посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби віднесено посаду, зокрема оперуповноваженого.

Згідно з підпунктом «в» пункту 3 Порядку № 393, (у редакції, яка діяла на момент проходження позивачем служби), стаж роботи працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби у вищезазначених підрозділах згідно з переліком посад, визначених Міністром внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 4.1.6 Положення про порядок комплектування, матеріально- технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року № 3720-XII (у редакції, яка діяла з 16.12.1993 до 12.02.2015), стаж роботи працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби у вищезазначених підрозділах згідно з переліком посад, визначених Міністром внутрішніх справ України.

Пунктом 1 наказу Міністерства внутрішніх справи України від 14 листопада 2007 року № 431 затверджено Перелік посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби. Відповідно до зазначеного Переліку, до посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби віднесено по Головному управлінню по боротьбі з організованою злочинністю, по управліннях (відділах, відділеннях) по боротьбі з організованою злочинністю головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, на транспорті, по Департаменту внутрішньої безпеки, Службі внутрішньої безпеки, управлінню внутрішньої безпеки, управлінню внутрішньої безпеки і розслідувань Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю, по управліннях (відділах, відділеннях) з оперативного обслуговування органів і підрозділів внутрішніх справ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на транспорті, по управліннях (відділах) внутрішньої безпеки в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на транспорті Департаменту внутрішньої безпеки, Служби внутрішньої безпеки, управління внутрішньої безпеки, управління внутрішньої безпеки і розслідувань Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю посади, зокрема: оперуповноважений, оперуповноважений в особливо важливих справах, старший оперуповноважений в особливо важливих справах.

Зазначений наказ є чинним і на даний час.

Аналіз наведених правових норм у поєднанні з положеннями Порядку № 393 дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Таким чином, з часу затвердження у 1992 році пунктом 3 Порядку №393 було передбачено умови пільгового зарахування вислуги років в цілях обчислення вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262.

Верховний Суд з метою забезпечення єдності та сталості судової практики неодноразово на рівні судових палат висловлювався щодо застосування положень Закону №2262-ХІІ та Порядку №393 з питань пільгового обчислення календарної вислуги років.

Зокрема, Верховний Суд у постанові по справі №805/3923/18-а від 03.03.2021 дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII.

Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Наявність у позивача повних 6 років пільгового стажу не є спірним і підтверджується наказом про його звільнення зі служби.

Отже, станом на дату звільнення зі служби позивач мав право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки мав необхідний стаж служби, визначений п. «а» ст. 12 Закону № 2262.

Зміст п.3 Порядку № 393 у вищенаведеній редакції був чинний до 16.02.2022 року та вказував на те, що пільгове обчислення вислуги років передбачене в цілях саме призначення пенсії, що відповідало вимогам статті 17-1 Закону №2262-ХІІ, на виконання якої і було затверджено Порядок №393.

Водночас, як вірно встановлено судом першої інстанції та наголошено апелянтом, постановою від 16.02.2022 №119 Кабінетом Міністрів України до Порядку №393 внесено зміни, якими, серед іншого, перший абзац пункту 3 Порядку №393 викладено у наступній редакції:

«До вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах…».

Такими змінами запроваджено пільгове зарахування вислуги років вже не під час визначення права на призначення пенсії, а в цілях визначення розміру пенсії.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року по справі № 640/13694/22, визнано протиправними та нечинними, зокрема, підпункт 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393", яким внесено зміни до п.3 Порядку № 393 в частині пільгового зарахування вислуги років лише в цілях визначення розміру пенсії, а не під час визначення права на призначення пенсії.

Скасовуючи зміни, внесені до п.3 Порядку № 393, суд зазначив, про те, що у Кабінету Міністрів України не має права скасовувати законні сподівання на призначення та виплату пенсії за вислугу років на пільгових умовах, які є легітимними очікуваннями (або законними сподіваннями) військовослужбовців на призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах.

Отже, станом на час розгляду даної справи відновлена попередня редакція п.3 Порядку № 393, яка дає право ОСОБА_1 на зарахування пільгової вислуги років не лише для визначення розміру пенсії, а і до вислуги, яка дає право на призначення пенсії.

Варто врахувати, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19, від 08.12.2025 року у справі № 440/254/25 тощо).

Конституційний Суд України у рішеннях висловлюється також на недопустимості звуження чи скасування заходів соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях.

Зокрема, у рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 у справі № 1-38/2016 Конституційний Суд України дійшов висновку, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на зарахування до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з вересня 1998 року по 12.02.2015 у загальній кількості 06 років 05 місяців 04 дні.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 07 липня 2025 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко