Справа № 640/23446/21
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 грудня 2025 р. Справа № 640/23446/21

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРДЖУС» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

20.08.2021 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРДЖУС» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень від 04.08.2021 №1 та №1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2021 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову.

В подальшому, Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 № 2825-IX Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № 640/23446/21 передана на розгляд та вирішення Вінницькому окружному адміністративному суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 11.03.2025 постановлено прийняти до провадження адміністративну справу № 640/23446/21, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Вказаною ухвалою, окрім іншого, запропоновано учасникам справи в 15-денний строк з дня отримання копії даної ухвали надати суду:

- письмові пояснення щодо актуальності цього спору та процесуальної позиції по суті заявлених позовних вимог;

- надати додаткові пояснення по суті заявлених вимог чи заперечень щодо обставин, які стосуються предмету даного спору та які виникли за період розгляду даної справи.

Крім того, зобов`язано учасників справи, у разі зміни фактичних обставин у даній справі, вибуття або заміни сторони у відносинах, щодо яких виник спір, повідомити суду про таке протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.

На виконання вимог ухвали від 11.03.2025 представником позивача за допомогою підсистеми "Електронний суд" до суду подано додаткові пояснення, в яких, окрім іншого, повідомив про актуальність спору.

Інших заяв по суті справи від сторін спору до суду не надходило.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що в період з 20.05.2021 по 02.07.2021 Головне управління ДПС у м. Києві на підставі наказу ГУ ДПС у м. Києві від 30.04.2021 № 3635-п, провело документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ІНТЕРДЖУС» (код 42813493) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 09.02.2019 по 31.03.2021, валютного - за період з 09.02.2019 по 31.03.2021, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 09.02.2019 по 31.03.2021 та іншого законодавства за відповідний період.

За результатами перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві складено Акт №53030/Ж5/26-15-07-01-01/42813493 від 09.07.2021 (далі також - Акт перевірки), в якому, окрім іншого, встановлено наступні порушення:

- п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1. п. 134.1 ст.134,

- п.135.1 ст.135, п.п.140.4.2 п.140.4 ст. 140 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями), П(С)БО 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 299 679 грн., в т.ч. за І квартал 2021 року на суму 299 679 гривень.

- п. 44.1 ст.44, п.198.1, п. 198.3, п.198.5, п.198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями), ст. 9 Закону України вія 16.07.1999 за № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», встановлено завищення від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 264 460 грн.. в.т.ч. за березень 2021 року на суму 264 460,00 грн.

Зокрема, податковим органом сформовано висновок про те, що контрагентом ТОВ «ІНТЕРДЖУС», а саме: ТОВ "ОПТА ТРЕЙД" (код 42919345) здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з постачання товарів на користь ТОВ «ІНТЕРДЖУС», про що свідчить віднесення зазначеного контрагента до ризикових платників податку, у відповідності до п. 8 у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/ розрахунку коригування (стор. 10 Акту перевірки). Також, перевіркою не встановлено ланцюга походження товару (яблук), що свідчить про неможливість вчинення господарських операцій (стор. 12 Акту перевірки).

Не погоджуючись з висновками перевірки, фактами та даними, викладеними в Акті перевірки, відповідач подав до Головного управління ДПС у м. Києві заперечення від 21.07.2021 вих. №21/07-21.

За результатом розгляду поданих позивачем заперечень Головне управління ДПС у м. Києві листом від 29.07.2021 за вих. №20715/1/26-15-07-01-01 висновки Акт перевірки залишено без змін, а заперечення без задоволення.

За вказаними вище порушеннями ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №1 від 04.08.2021, яким ТОВ "ІНТЕРДЖУС" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 299 679,00 грн;

- №1 від 04.08.2021, яким ТОВ "ІНТЕРДЖУС" зменшено розмір від`ємного значення податку на додану вартість на суму 264 460,00 грн.

Разом із тим, вважаючи рішення контролюючого органу протиправними та таким, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд в першу чергу враховує, що згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За правилами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (пункт 135.1 статті 135 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Таким чином, фінансовий результат до оподаткування та, відповідно, база оподаткування податком на прибуток, визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами бухгалтерського обліку.

Відповідно до підпункту 139.1.1 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення та зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Наведені правові норми вказують, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або у разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток навіть за наявності складених документів чи сплати грошових коштів.

З акта перевірки вбачається, що позивач відобразив у складі витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток приватних підприємств відповідні суми по господарським операціям, зокрема, з ТОВ "ОПТА ТРЕЙД" (код 42919345).

За визначенням статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку - нормативно-правовий акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, що визначає принципи та методи ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності, що не суперечать міжнародним стандартам; міжнародні стандарти фінансової звітності (далі - міжнародні стандарти) - прийняті Радою з міжнародних стандартів бухгалтерського обліку документи, якими визначено порядок складання фінансової звітності; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (частина друга статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлює, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Разом з цим, формальна наявність у покупця первинних документів, необхідних для віднесення певних сум до складу витрат відповідного періоду не є безумовною підставою формування витрат, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій та придбання товарів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з частиною першою статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямовану на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

В позовній заяві позивач вказує на те, що всі операції з придбання товарно-матеріальних цінностей в контрагента ТОВ "ОПТА ТРЕЙД" є реальними, належним чином відображені в бухгалтерському обліку товариства та підтверджуються належним чином оформленою первинною документацією.

Звернуто увагу суду на те, що під час перевірки в ревізора-інспектора були відсутні зауваження до оформлення первинної документації в підтвердження господарських операцій із вищезазначеним контрагентом.

В свою чергу, у відзиві на позовну заяву відповідач, покликаючись на наявну в Головного управління ДПС у м. Києві податкову інформацію щодо контрагента позивача - ТОВ "ОПТА ТРЕЙД", зокрема, щодо віднесення зазначеного суб`єкта господарювання до переліку ризикових платників податків, а також те, що товариство не було в перевіряємий період виробником проданого позивачу товару, вказала на те, що перевіркою не підтверджується проведення операцій, що в реальності не відбулись між позивачем та його контрагентом. Таким чином, перевіркою встановлено документування та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності.

Виходячи з висновків податкового органу наведених в акті перевірки щодо сумнівності господарських взаємовідносин між позивачем та його вищезазначеним контрагентом, судом досліджено підстави та порядок здійснення позивачем спірних господарських операцій та встановлено наступне.

Зокрема, щодо фінансово - господарських операцій з контрагентом - постачальником ТОВ "ОПТА ТРЕЙД" (код 42919345) за період з лютого 2019 року по березень 2021 року судом встановлено наступне.

Основною діяльність ТОВ "ІНТЕРДЖУС" є виробництво фруктових соків, з метою подальшої реалізації, як на території України так і шляхом експорту закордон (зазначений факт підтверджено відповідачем у Акті перевірки стор 5. абз.2 п.п. 3.1.1.1.).

З метою отримання сировини (яблук) для виробництва сокової продукції, ТОВ "ІНТЕРДЖУС" укладає договори поставки відповідної сировини із суб`єктами господарювання.

Між ТОВ "ІНТЕРДЖУС" (Покупець) та ТОВ "ОПТА ТРЕЙД" (Постачальник) було укладено договір поставки № 2020/0508-1 від 05.08.2020 на придбання яблук (далі також - Договір поставки) (а.с. 92-94).

Згідно п. 2.1 вказаного Договору поставки постачальник зобов`язаний передати у власність покупцю товар зазначений у видаткових накладних.

Пунктом 3.1 Договору поставки визначено, що передача товару покупцю здійснюється на складі постачальника. Вивезення товару зі складу покупець здійснює за свій рахунок та своїми силами.

Кількість товару визначається по видатковим накладним (п. 3.2 Договору поставки).

Ціна та порядок розрахунків за поставлений товар визначена Розділом 4 Договору поставки. Зокрема, обумовлено, що ціна товару, що поставляється за цим Договором, визначена сторонами у накладних. Загальна ціна товару, що поставляється за цим Договором, складається із суми всіх накладних за даним Договором.

На дату укладання договору, у період виконання Договору та реєстрації податкових накладних, ТОВ "ОПТА ТРЕЙД" було зареєстрованим, як юридична особа, про що є дані в ЄДР та було платником ПДВ, що підтверджує правосуб`єктність ТОВ "ОПТА ТРЕЙД".

Для визначення предмету та вартості поставки між ТОВ "ІНТЕРДЖУС" та ТОВ "ОПТА ТРЕЙД", на виконання умов Договору поставки, були погодженні та підписані наступні специфікації на поставку партій товару:

- Специфікація № 1 від 19.08.2020 року на загальну суму 112 458 грн., номенклатура - яблуко;

- Специфікація № 2 від 22.08.2020 року на загальну суму 90161,90 грн., номенклатура - яблуко;

- Специфікація № 3 від 23.08.2020 року на загальну суму 113 618,40 грн., номенклатура - яблуко;

- Специфікація № 4 від 24.08.2020 року на загальну суму 159 269,76 грн., номенклатура - яблуко;

- Специфікація № 5 від 27.08.2020 року на загальну суму 77 160,20 грн., номенклатура - яблуко;

- Специфікація № 6 від 28.08.2020 року на загальну суму 246816 грн., номенклатура - яблуко;

- Специфікація № 7 від 29.08.2020 року на загальну суму 121 730 грн., номенклатура - яблуко;

- Специфікація № 8 від 30.08.2020 року на загальну суму 138 648 грн., номенклатура - яблуко;

- Специфікація № 9 від 04.09.2020 року на загальну суму 130 698,24 грн., номенклатура - яблуко;

- Специфікація № 10 від 06.09.2020 року на загальну суму 214 926,72 грн., номенклатура - яблуко;

- Специфікація № 11 від 29.10.2020 року на загальну суму 138985,50 грн., номенклатура - яблуко.

Номера специфікацій, номенклатура та вартість відображені на ст. 8 Акту перевірки не заперечуються відповідачем.

Погоджений між ТОВ "ІНТЕРДЖУС" та ТОВ "ОПТА ТРЕЙД" в специфікаціях Товар був оплачений ТОВ "ІНТЕРДЖУС" у повному обсязі на суму 1544472,72 грн., шляхом перерахування коштів ТОВ "ІНТЕРДЖУС" на рахунок ТОВ "ОПТА ТРЕЙД, що підтверджується актом звірки укладеного між ТОВ "ІНТЕРДЖУС" та ТОВ "ОПТА ТРЕЙД" та платіжними доручення:

- №1091 від 20.08.2020 р. на суму 124 200 грн.;

- №1115 від 25.08.2020 р. на суму 200 000 грн.;

- №1130 від 28.08.2020 р. на суму 151 308,06 грн.;

- №1173 від 31.08.2020 р. на суму 317 619,20 грн.;

- №1231 від 02.09.2020 р. на суму 128 087 грн.;

- №1266 від 03.09.2020 р. на суму 13 8 648 грн.;

- №1303 від 07.09.2020 р. на суму 130 698,24 грн.;

- №1436 від 17.09.2020 р. на суму 214926,72 грн.,;

- №1840 від 09.11.2020 р. на суму 100 000 грн.;

- №1943 від 18.11.2020 р. на суму 38 985,50 грн.

Погоджений між ТОВ "ІНТЕРДЖУС" з ТОВ "ОПТА ТРЕЙД" в специфікаціях Товар, був переданий у власність ТОВ "ІНТЕРДЖУС" у повному обсязі (підтверджується відповідачем на ст. 8 Акту перевірки), на підставі наступних видаткових накладних:

- №20/08 від 21 серпня 2020 р. на суму 112 458 грн.;

- №20/08-1 від 25.08.2020 p. на суму 90 161,90 грн.;

- №20/08-2 від 25.08.2020 р. на суму 113 618,40 грн.;

- №28/08-3 від 28.08.2020 р. на суму 159 269,78 грн.;

- №31/08 від 31.08.2020 р. на суму 77 160,20 грн.;

- №31/08-1 від 31.08.2020 р. на суму 140459 грн.;

- №02/09-1 від 02.09.2020 р. на суму 106 357 грн.;

- №02/09-3 від 02.09.2020 р. на суму 121 730 грн.;

- №02/09 від 02.09.2020 р. на суму 62 848 грн.;

- №02/09-2 від 02.09.2020 р. на суму 75 800 грн.;

- №06/09 від 06.09.2020 р. на суму 130 698,24 грн.;

- №08/09 від 08.09.2020 р. на суму 118 880,04 грн.;

- №08/09-1 від 08.09.2020 р. на суму 96 046,68 грн.;

- №31/10 від 31.10.2020 р. на суму 138 985,50 грн.

В контексті встановлених вище обставин, представник позивача в позовній заяві наголосив на тому, що за даними операціями ТОВ "ОПТА ТРЕЙД" в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровані податкові накладні, перелік яких наведений на стор. 30 Акту перевірки.

Враховуючи встановлені обставини, суд враховує, що під час проведення перевірки в відповідача були відсутні зауваження щодо повноти та належного оформлення ТОВ «ІНТЕРДЖУС» первинних документів, адже про це не відображено в сформованому за її результатами Акті перевірки.

Також суд враховує те, що стороною відповідача не заперечувалось того, що придбаний в контрагентів товар позивачем було повністю оплачений, а господарські операції належним чином оподатковані (у визначених чинним законодавством розмірах до державного бюджету України відраховані податки і збори).

Сукупність вищенаведених доводів, з урахуванням їх документального підтвердження та підтвердження подальшої реалізації придбаного Товару, дає підстави для формування висновку, що спірні господарські операції з контрагентом ТОВ "ОПТА ТРЕЙД" були спрямовані на настання реальних наслідків.

При цьому, за вище встановлених обставин, суд критично оцінює посилання відповідача на віднесення контрагента позивача до переліку ризикових платників податків, адже перебування підприємства в такому переліку не є безумовним свідченням нереальності вчинених ним господарських операцій.

Також суд критично оцінює посилання відповідача на аналіз Єдиного реєстру податкових накладних при встановленні обставин реальності господарських операцій та вважає такі посилання необґрунтованими, адже такий реєстр не є офіційним джерелом інформації про походження товару по ланцюгу постачання, про відсутність трудових ресурсів і основних засобів для здійснення господарської діяльності.

В контексті наведеного судом також враховано, що інформація про ознаки фіктивної діяльності контрагента (як-то: податковий стан платника податків, відсутність необхідних та достатніх матеріально-технічних ресурсів та персоналу тощо), одержана контролюючим органом з його власних інформаційних систем, що не оформлена рішенням суб`єкта владних повноважень і не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації. Відповідна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 814/788/14, від 30 листопада 2018 року у справі № 820/4698/17, від 14 лютого 2018 року у справі № 804/15887/14

Також суд погоджується з наведеними в позовній заяві доводами сторони позивача, що платник не несе відповідальності за дії всіх підприємств та організацій, що беруть участь у багатостадійному процесі сплати податків до бюджету. Зворотне призвело б до неправомірного покладення на платника тягаря відповідальності за дії третіх осіб у багатостадійному господарському обороті.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року по справі № 826/16272/13-а, в якій суд зазначив, що: "Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента...".

Також, в у постанові від 16 квітня 2019 у справі N 804/6909/17 Верховний Суд вкотре підтвердив позицію, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Висновок Верховного Суду, викладений, зокрема в постановах від 17 квітня 2018 року у справі N 826/14549/15, від 06 лютого 2018 року у справі N 816/166/15-а, від 13 серпня 2020 року у справі N 520/4829/19, від 21 жовтня 2020 року у справі N 140/1845/19 категоричний: відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

У будь-якому випадку реалізуючи господарську компетенцію при укладенні та виконанні господарських договорів, сторони цього договору можуть вимагати від контрагента дотримання умов цих договорів, тією мірою якою дозволяють його (їх) умови. Перекладати на сторону договору обов`язки контролю свого контрагента за межами взаємовідносин, як того вимагає податковий орган, знаходиться за межами господарської компетенції суб`єкта господарювання та не входить до прав та обов`язків платника податку. Це в свою чергу у межах спірних відносин позивача як платника податку покладає додаткове не передбачене законом обтяження, що є недопустимим.

Аналогічні висновки щодо застосування норм викладені, зокрема у постановах Верховного Суду від 11 грудня 2018 у справі № 803/2094/15, від 20 грудня 2018 року у справі № 815/4992/16.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що в даному випадку господарські угоди між позивачем та контрагентом ТОВ "ОПТА ТРЕЙД" (код 42919345) були реально виконані сторонами, кожна оподаткована господарська операція належним чином оформлена, а податкові накладні відповідають встановленим вимогам.

Отже, наявність підтверджуючих первинних документів та належним чином оформлених податкових накладних свідчать на користь висновку про те, що висновки акта перевірки про порушення ТОВ «ІНТЕРДЖУС» ПК України в частині оподаткування податком на прибуток є помилковими, а збільшення позивачу суми податкового зобов`язання з податку на прибуток - протиправним.

В свою чергу, надаючи оцінку наведеним в акті перевірки висновкам податкового органу в частині безпідставного включення позивачем до складу податкового кредиту з податку на додану вартість відповідних сум податку по відносинах із ТОВ "ОПТА ТРЕЙД" (код 42919345), суд керується наступним.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно положень пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З аналізу вказаних правових норм та обставин справи можна дійти висновку, що необхідними та достатніми підставами для включення ТОВ «ІНТЕРДЖУС» до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товару з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності (в даному випадку подальша його реалізація іншим контрагентам з метою отримання прибутку); сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв`язку з таким придбанням.

Як вже було встановлено вище, придбання позивачем товарів у ТОВ "ОПТА ТРЕЙД" (код 42919345) безпосередньо пов`язано з його господарською діяльністю, а здійснені господарські операції є реальними та підтверджуються необхідними документами.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає лише такі випадки для не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), як не підтвердження податковими накладними та/або відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, та/або порушення порядку заповнення податкової накладної оформлення їх з порушенням вимог (пункт 198.6 статті 198, пункт 201.10 статті 201).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

За приписом пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

На момент складання податкових накладних ТОВ "ОПТА ТРЕЙД" (код 42919345) був зареєстрований як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, що відображено відповідачем в Акті перевірки, а тому мав право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні на кожну поставку робіт; в свою чергу, податкові накладні, на підставі яких позивач формував податковий кредит, та копії яких містяться в матеріалах справи та досліджувались відповідачем під час проведення перевірки, відповідають вимогам, встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Надані податковому органу при перевірці документи підтверджують факт реального (фактичного) здійснення господарських операцій із придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, які приводять до руху активів, зміни суми зобов`язань та власного капіталу платника та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податків договорах, що підтверджується належним чином оформленими первинними документами, в той час, як сформовані податковим органом припущення жодним чином не підтверджені, а висновки протиправні та не відповідають законодавству України.

Отже, наявність підтверджуючих первинних документів та належним чином оформлених податкових накладних свідчать про правомірність включення ТОВ «ІНТЕРДЖУС» сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту, а тому збільшення відповідачем суми грошового зобов`язання позивача з податку на додану вартість є протиправним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо скасування ППР №1 від 04.08.2021, яким ТОВ "ІНТЕРДЖУС" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 299 679,00 грн та №1 від 04.08.2021, яким ТОВ "ІНТЕРДЖУС" зменшено розмір від`ємного значення податку на додану вартість на суму 264 460,00 грн. є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, встановленим судом, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зауважує, що в ході судового розгляду справи позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, в той час, як відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується ч. 1 ст. 139 КАС України відповідно до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд присуджує ТОВ «ІНТЕРДЖУС» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві здійснені ним документально підтверджені судові витрати (судовий збір ) в сумі 8462,08 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1 від 04.08.2021, яким товариству з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРДЖУС» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 299679,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1 від 04.08.2021, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Інтерджус» зменшено розмір від`ємного значення податку на додану вартість на суму 264460,00 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРДЖУС" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві сплачений при звернені до суду судовий збір у розмірі 8462,08 грн. (вісім тисяч чотириста шістдесят дві гривні 08 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерджус" (02100, м. Київ, вул. Черчилля Вінстона, буд. 1/12, офіс 208, )

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна