Справа № 420/24499/25
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/947/321/25
УХВАЛА

11.12.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі: головуючого судді Луняченка В.О.

за участю:

представника позивача Міхальової Ю.А.

представника третій особи Дмитрієнко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправними дій та зобов`язання виконати певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 22 липня 2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Головне управління Національної поліції в Одеській області , про визнання протиправними дій та зобов`язання виконати певні дії.

Згідно заявлених вимог, з урахуванням заяви від 05.08.2025 року, позивач просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення ОСОБА_2 правил військового обліку.

Також представник позивача надала заяву про уточнення кола учасників справи згідно якої просить виключити з числа учасників справи Головне управління Національної поліції в Одеській області.

Ухвалою від 14 серпня 2025 року суддею Одеського окружного адміністративного суду м. Одеси Бабенко Д.А. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін , відповідно до вимог ст. 262 КАС України.

08 жовтня 2-025 року суддею Одеського окружного адміністративного суду м. Одеси Бабенко Д.А. справа передана до Київського районного суду м. Одеси за підсудністю.

Підставою передачі справи визначено той факт що , оскаржувані дії щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення правил військового обліку, звернення до територіального органу (підрозділу) поліції для адміністративного затримання та доставлення особи напряму стосуються реалізації відповідачем своїх повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень , передбачених статтями 210,201-1 КУпАП ( з урахуванням правового висновку викладеного в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2025 у справі №420/23357/25) , а тому розгляд цієї справи віднесений до компетенції місцевого загального суду як адміністративного суду , що у відповідності до п.2 ч.1 ст. 29 КАС України є підставою для передачі справи до місцевого загального суду до територіальної юрисдикції якого віднесено розгляд цієї справи.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Одеси від 31.10.2025 головуючим у справі визначено суддю Луняченко В.О.

Ухвалою від 28.11.2025 , враховуючи що у відповідності до вимог ч.1,2 ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами не допускається і справ передана з одного до іншого суду в порядку , встановленому ст. 29 цього Кодексу , повинна бути прийнята до провадження судом, до якого вона надіслана, справа прийнята до провадження суду та призначена до спрощеного розгляду із викликом до судового засідання учасників справи.

У судовому засідання, до початку розгляду справи, суд, з урахуванням пояснень представника позивача яка заявила що на її адвокатські запити до ІНФОРМАЦІЯ_1 з`ясована відсутність відкритого провадження у адміністративної справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст. 210, 210-1 КУпАП , а також представника Головного управління Національної поліції в Одеській області яка пояснила що внесення відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не пов`язано із діями управління та відбувається самим ТЦК та СП без зазначення факту притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Приймаючи до уваги, що у відповідності до положень ч.3 ст. 30 КАС України, якщо у процесі розгляду справи з`ясовується що справа підсудна іншому суду передавати таку справу неможливо, суд , до початку розгляду справи по суті направляє справу до Одеського окружного адміністративного суду , у звязку із тим що вказана справа за своїм предметом спору не підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

За змістом пунктів 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції належать публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення.

Стосовно терміну «владні управлінські функції», то зміст поняття «владні» полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої він може впливати на розвиток правовідносин, а «управлінські функції» - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Згідно п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Таким чином, з огляду на положення п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України ІНФОРМАЦІЯ_2 , як орган військового управління, є суб`єктом владних повноважень.

В даному випадку позивачем оскаржуються дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного та резервіста інформації про вчинення ОСОБА_1 порушень правил військового обліку.

Похідними від цих основних вимог є вимоги про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення ОСОБА_2 правил військового обліку.

Таким чином зі змісту позовних вимог та суб`єктного складу учасників справи вбачається, що в даному випадку позивачем оскаржуються дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме як суб`єкту владних повноважень.

Статтею 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Аналогічні положення містить пункт 15 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, згідно з яким керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження відповідного керівника обласного (Київського та ІНФОРМАЦІЯ_3 з визначеними строками та обсягами призову резервістів та військовозобов`язаних звертаються до територіального органу (підрозділу) поліції для адміністративного затримання та доставлення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також пунктом 16 зазначеного Порядку № 560 передбачено, що керівники територіальних органів (підрозділів) поліції з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження про проведення заходів мобілізації відповідного голови (начальника) обласної, Київської та Севастопольської міської, районної держадміністрації (військової адміністрації) організовують за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ або розвідувальних органів України, адміністративне затримання та доставлення органами (підрозділами) поліції до зазначених центрів та органів резервістів та військовозобов`язаних, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Адміністративне затримання таких осіб здійснюється незалежно від їх місця перебування на військовому обліку. У такому разі особа доставляється до найближчого територіального центру комплектування та соціальної підтримки або органів СБУ, або відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Крім того забезпечують внесення до реєстрів та баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, інформацію про осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справах за якими здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки; повідомляють районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки про неможливість здійснити адміністративне затримання та доставлення протягом 30 календарних днів до такого центру осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином ІНФОРМАЦІЯ_2 наділений правом на звернення до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки в силу Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», який встановлює, зокрема, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

З огляду на це на підставі закону територіальні центри комплектування та соціальної підтримки наділені певними повноваженнями, необхідними для виконання завдань та функцій держави, що покладені на нього.

Крім того згідно положень Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, є органами ведення Реєстру (частина 8 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»).

Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів це інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Таким чином позовні вимоги стосуються, оскарження дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , як суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним визначених чинним законодавством владних управлінських функцій, та направлені на захист порушеного саме в публічно-правових відносинах права позивача, тому розгляд таких вимог повинен здійснюватися окружним адміністративним судом.

Вказаний правовий висновок узгоджується із правовими висновками П`ятого апеляційного адміністративного суду викладеними у постановах від 20.11.2025 у справі №420/29041/25 а також від 21.11.2025 у справі №420/25076,25).

Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Суд, встановлений законом включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Завданням та метою положень пункту 1 статті 6, що вимагає, щоб суди були «встановлені законом», є забезпечення того, щоб судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежала від розсуду органів виконавчої влади, а регулювалася законом, що приймається Парламентом. Проте це не означає, що делеговане законодавство є як таке неприйнятним у справах, що стосуються судової гілки влади. Пункт 1 статті 6 не вимагає від законодавчого органу врегульовувати кожну деталь у цій сфері шляхом прийняття офіційного акту Парламенту, якщо законодавчий орган встановить хоча б організаційну структуру судової влади (див. доповідь Європейської комісії від 12 жовтня 1978 року у справі «Лео Цанд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76).

Приймаючи до уваги наведене суд вважає що у балансі інтересів яки виникає у даному випадку між правом особи на розгляд справи у розумний термін і розгляд справи судом який встановлений законом саме для розгляду даної категорії справ суд вважає за первинне саме розгляд справи судом , який має на це відповідні повноваження, тобто суд встановлений законом, так як розгляд справи судом із порушенням юрисдикції є окремою підставо для скасування рішення, що не допоможе особі у належному захисту порушеного права.

Керуючись ст. ст. 19,20,25,26,29,30,241,243,248,256,293,295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Передати адміністративну справу №420/24499/2025 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправними дій та зобов`язання виконати певні дії на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду, апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст ухвали, у зв`язку із відсутністю електроенергії у суді, складено та внесено до Єдиного реєстру судових рішень 15.12.2025.

Суддя Луняченко В. О.