Справа № 240/21334/24
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/21334/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Г.В.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

15 грудня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Моніча Б.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТАТО» до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач своїм правом, передбаченим, ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що згідно інвойсу № FV/451/2024/10 від 14.10.2024 року вбачається, що Покупець (AUTOTATO) придбав у Продавця (K&K PLUSKOTA TEAM Karol Pluskota) транспортний засіб IVECO DAILY 70C180, 2017 року виробництва, ідентифікаційний номер КТЗ (VIN): НОМЕР_1 , вартістю 47 000,00 PLN (польських злотих). Даний документ підписаний між Продавцем (K&K PLUSKOTA TEAM Karol Pluskota) та Покупцем (AUTOTATO). Оплата була здійснена на банківський рахунок та підтверджується квитанцією про оплату № 241015/000627838 від 15.10.2024 року.

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом було подано митному органу декларацію № 24UA86U8 від 18.10.2024 року, у якій визначено вартість транспортного засобу в розмірі 47 000,00 PLN (польських злотих).

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації № 24UA86U8 від 18.10.2024 року митної вартості транспортного засобу, позивачем були додані документи, а саме:

-інвойс № FV/451/2024/10 від 14.10.2024 року;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 16.10.2024 року;

-сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA.018.026989-24 від 18.10.2024 року з додатком;

-експортна митна декларація 24PL394010E0980996 від 16.10.2024 року;

-квитанція про оплату № 241015/000627838 від 15.10.2024 року.

22 жовтня 2024 року ТОВ «АВТОТАТО» було отримано електронним шляхом від Житомирської митниці повідомлення, з приводу того, що необхідно надати пояснення та додаткові документи.

У вказаному Повідомлені зазначено, що: «за результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів. Документи, подані для митного оформлення і відомості, зазначені в митній декларації містять розбіжності - а саме, в гр.31 митної декларації «Вантажні місця та опис товару» і в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 16.10.2024 року зазначено модель транспортного засобу - DAILY 70C18, а в інвойсі - №FV/451/2024/10 від 14.10.2024 зазначена модель транспортного засобу - DAILY 70C180».

В свою чергу, ТОВ «АВТОТАТО» було надано пояснення від 25.10.2024 року та переклад з «польської мови» на «українську мову» свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 16.10.2024 року та інвойсу № FV/451/2024/10 від 14.10.2024 року, зроблений ТОВ «ГЛОБАЛ ЛІНГО ГРУП».

Також, ТОВ «АВТОТАТО» в своєму поясненні повідомило, що дійсно в інвойсі № FV/451/2024/10 від 14.10.2024 року та квитанції про оплату № 241015/000627838 від 15.10.2024 року зазначено модель транспортного засобу НОМЕР_3 , а в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 16.10.2024 року та сертифікаті відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA.018.026989-24 від 18.10.2024 року - зазначено модель транспортного засобу НОМЕР_4 .

Також, позивач звернув увагу на те, що із поданих для розмитнення документів вбачається, що ідентифікаційний номер КТЗ (VIN): НОМЕР_1 не відрізняється, що в свою чергу підтверджує, що придбавався саме транспортний засіб, який визначено в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 16.10.2024 року.

Згідно митної декларації № 24UA86U8 від 18.10.2024 року, позивачем було заявлено митну вартість товару в сумі 47 000,00 PLN (польських злотих), що еквівалентно було сумі 488 085,60 грн. за курсом Національного банку України на день подання митної декларації.

Однак, Житомирською митницею було відмовлено у випуску товарів за вищевказаною митною декларацією, в зв`язку із чим, відповідачем було прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA101020/2024/007668 та Рішення про коригування митної вартості товарів № UA101020/2024/000167/1 від 25.10.2024 року.

Як вбачається із Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA101020/2024/007668, що за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих позивачем відповідно до Митного кодексу України, головним державним інспектором Житомирської митниці Богдан Роксаною Миколаївною, було повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, з таких причин: Митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом заявлена митна вартість товару не підтверджена документально, на письмову вимогу митного органу не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, чим порушено вимоги ст.52, 53 Митного кодексу України. У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару № UA101020/2024/000167/1 від 25.10.2024 дані графи 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного контролю і оформлення товару, а крім того, це може призвести до несплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі, чим порушено вимоги ст.266, 289, 293 МКУ і ст. 57 Податкового кодексу України.

Згідно Рішення про коригування митної вартості товарів № UA101020/2024/000167/1 від 25.10.2024 року, було скориговано митну вартість поставленого товару в зв`язку із тим, що відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України відомості про визначення митної вартості, що надаються декларантом, повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною п`ятою ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

На виконання вимог Методичних рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476, митницею проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор», а також з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено. За результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів. Документи, подані для митного оформлення і відомості, зазначені в митній декларації містять розбіжності - а саме, в гр.31 митної декларації «Вантажні місця та опис товару» і в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 16.10.2024 року зазначено модель транспортного засобу - DAILY 70С18, а в інвойсі - №FV/451/2024/10 від 14.10.2024 зазначена модель транспортного засобу DAILY 70С180.

Згідно із ст. 254 Митного кодексу України митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Відповідно до ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Декларант надав переклади документів українською мовою свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № 6729411 від 16.10.2024 року та інвойса №FV/451/2024/10 від 14.10.2024.

Згідно із ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваного товару була проведена консультація, в ході якої Декларанту запропонована інформація щодо вартості схожого товару.

Методи 2а і 26 не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару: за МД № 24UA10U0 від 01.05.2024 року «Вантажний автомобіль марки ІVЕСО, модель - 70С18, ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , загальна кількість місць, включаючи місце водія - 3, призначений для використання по дорогах загального користування (для перевезення вантажів), номер двигуна (маркування) - не визначений, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 2998 см3, потужність - 132 kW, вантажопідйомність - 3300 кг, маса в разі максимального навантаження - 7200 кг, бувший у використанні, колісна формула 4х2, тип кузова - ізотермічний фургон зі встановленим холодильним обладнанням (рефрижератор), обладнаний гідробортом, календарний рік виготовлення - 2017, модельний рік виготовлення - 2017. Не виготовлений на базі кузова легкового автомобіля, і складає 80956,29 PLN за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

У подальшому товар випущено у вільний обіг на підставі митної декларації № 24UA19U0 від 25.10.2024 із застосуванням фінансових гарантій у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України. Сума фінансових гарантій 111450,53 грн.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України, визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч. 1, 2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З огляду на вимоги ст. 53 МК України, до митного органу може бути поданий зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, у даному випадку таким документом є інвойс № FV/451/2024/10 від 14.10.2024 року. Згідно з цим документом чітко визначено Покупця, Продавця, предмет договору та його ціну. Інвойс № FV/451/2024/10 від 14.10.2024 року було підписано уповноваженими представниками AUTOTATO та K&K PLUSKOTA TEAM Karol Pluskota.

Тобто, судом встановлено, що позивачем було подано всі необхідні документи із митною декларацією, як це прямо передбачено Законом. Також, згідно квитанції про оплату № 241015/000627838 від 15.10.2024 року вбачається, що на рахунок продавця було перераховано за транспортний засіб кошти в сумі 47 000,00 PLN (польських злотих), що в повному обсязі підтверджує митну вартість товару ввезеного та митну територію України.

Частинами першою, другою статті 54 МК України, визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

Частиною третьою статті 53 МК України, визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З наведеного випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Суд не заперечує право органу доходів і зборів перевіряти достовірність або точність будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте вважає, що при цьому він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як свідчать матеріали справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого транспортного засобу IVECO DAILY 70C180, 2017 року виробництва, ідентифікаційний номер КТЗ (VIN): НОМЕР_1 , вартістю 47 000,00 PLN (польських злотих), та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

При цьому правова позиція відповідача полягає у тому, що за результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів, у зв`язку із чим від декларанта витребовувалися додаткові документи, та за переконанням митного органу, декларантом не надано документи які підтверджують заявлену митну вартість, тому митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом, на підставі цінової інформації визнаній (визначеній) раніше митними органами за схожим товаром і на рівні 80956,29 PLN (польських злотих).

Як слідує із рішення відповідача, він поставив під сумнів достовірність наданих декларантом документів у зв`язку встановленням, що заявлена митна вартість товару є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів.

Колегія суддів вважає безпідставними вказані твердження апелянта, оскільки відповідачеві було надано інвойс № FV/451/2024/10 від 14.10.2024 року із зазначенням ціни транспортного засобу - вартістю 47 000,00 PLN (польських злотих), що підлягав розмитненню та його ідентифікаційні ознаки, а саме: IVECO DAILY 70C180, 2017 року виробництва, ідентифікаційний номер КТЗ (VIN): НОМЕР_1 .

До того ж, на підтвердження сплати заявленої митної вартості надано квитанцію про оплату № 241015/000627838 від 15.10.2024 року, яка є належним та допустимим доказом оплати вартості товару.

Необґрунтованими є посилання відповідача в підтвердження недостовірності заявленої позивачем митної вартості товарів на результати аналізу баз даних митного органу, згідно з якими рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже завершено, є більшим.

Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих/подібних товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах № 805/2713/16-а від 19.02.2019 року та № 804/150/16 від 05.07.2022 року.

Крім того, наявність в базі даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.09.2018 по справі № 814/2659/16, від 21.08.2018 по справі № 804/7845/17, від 07.12.2018 по справі №809/4367/15.

У свою чергу, не наведення відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 року №826/997/16, від 20.02.2015 року №826/8799/16, від 17.04.2018 року №815/329/17, від 14.09.2018 року №821/1617/17.

Частиною 1 ст. 55 МК України, визначено, що Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що декларантом було надано необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які містять складові вартості товару, що піддаються обчисленню, підтверджують задекларовану ціну товару, і у митниці не було об`єктивних підстав витребувати додаткові документи.

Дослідивши доводи митного органу, що слугували підставою для відмови у визнанні митної вартості, заявленої позивачем у митній декларації, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що позивачем було заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість імпортованого товару, та що у документах, поданих позивачем до митного оформлення, були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена.

Крім того, колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта про те, що документи, подані для митного оформлення і відомості, зазначені в митній декларації №24UA86U8 містили розбіжності, а саме: в графі 31 митної декларації «Вантажні місця та опис товару» і в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 16.10.2024 року зазначено модель транспортного засобу - DAILY 70C18, а в інвойсі - №FV/451/2024/10 від 14.10.2024 зазначена модель транспортного засобу - DAILY 70C180.

Суд вказує, що вищезазначена невідповідність є виключно допущенням описки, так як в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 16.10.2024 року визначено, який саме придбавався транспортний засіб, що підтверджується ідентифікаційним номером КТЗ (VIN): НОМЕР_1 , який не відрізняється в поданих відповідачу документах, та є індивідуальним для кожного конкретного транспортного засобу.

Також суд вважає, що не заслуговує на увагу твердження Житомирської митниці стосовно того, що вірність додатково наданих документів (перекладу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 16.10.2024 та інвойсу №FV/451/2024/10 від 14.10.2024) не відповідають законодавству, з огляду на наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем було долучено разом із перекладом вищевказаних документів Заяву щодо вірності перекладу інвойсу № FV/451/2024/10 від 14.10.2024 року з екземпляром перекладу та копії оригіналу, та заяву щодо вірності перекладу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 16.10.2024 року з екземпляром перекладу та копії оригіналу.

Як вбачається із вищезазначених заяв щодо вірності перекладу, що: «Компанія Глобал Лінго Груп, що надає послуги з професійного перекладу, підтверджує, що переклад вищевказаних документів був виконаний досвідченими та кваліфікованими перекладачами, а також те, що текст перекладу дійсно відображає зміст, значення та стиль оригінального тексту і, таким чином, є дійсним та вірним перекладом оригіналу документа». Також, заяви засвідчено підписом директора ТОВ «Глобал Лінго Груп» - Євгеном Годовським, та печаткою ТОВ «Глобал Лінго Груп» (). Таким чином, переклад свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 16.10.2024 року та інвойсу №FV/451/2024/10 від 14.10.2024 року зроблено у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 58 МК України визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Тобто, Житомирська митниця може застосовувати кожний наступний метод лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу, однак, якщо наявні обґрунтовані підстави для сумніву в правильності заявленої митної вартості товару, що переміщується через митний кордон України.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

З огляду на викладене, дослідженими під час розгляду справи документами спростовується позиція митниці про те, що подані документи не місять всіх відомостей щодо ціни яка була сплачена за товар. Подані декларантом документи, в своїй сукупності підтверджують факт проведення оплати позивачем за придбаний товар на суму 47 000,00 PLN (польських злотих).

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару ним було надано. Зазначене свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу.

За наведених вище підстав суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що винесене відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів № UA101020/2024/000167/1 від 25.10.2024 року, не відповідає вимогам пункту 2 та пункту 4 частини 2 статті 55 Митного кодексу України. Подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару та не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного рішення щодо коригування митної вартості товарів.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В рішенні по справі Щокін проти України (Заяви № 23759/03 та № 37943/06, п.49-51) Європейський Суд вказав, що накладання органами державної влади на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку становило втручання в його майнові права у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Житомирської митниці, про коригування митної вартості товарів № UA101020/2024/000167/1 від 25.10.2024 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA101020/2024/007668, то суд зазначає таке.

Згідно з частиною 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Тобто, однією з підстав для відмови в прийнятті митної декларації є неправильність визначення декларантом митної вартості товарів.

Оскільки, судом встановлено, що на час прийняття оспорюваної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення були відсутні підстави, передбачені частиною шостою статті 54 МК України, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідне рішення суб`єкта владних повноважень також є протиправним та підлягає скасуванню.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Моніч Б.С. Біла Л.М.