Справа № 200/8548/25
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 року Справа№200/8548/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у якій просить:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 у вигляді невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення з військового обліку ОСОБА_1 ;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 або адміністратора Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг») внести відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі п.4 ч.6 ст. 37 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок», а саме у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на військовому обліку.

В обґрунтування позову зазначено таке.

ОСОБА_1 28.12.2007 був виключений з військового обліку за досягненням граничного віку перебування на обліку, що відповідає п. 4 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та про що внесено запис у військовий квиток позивача серія НОМЕР_3 .

Однак, станом на теперішній час у військово-обліковому документі, сформованому у системі «Резерв+» зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

22 вересня 2025 року позивач звернувся із заявою до відповідача за змістом якої просив внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг») про виключення ОСОБА_1 з військового обліку. Однак, в отриманій відповіді, ІНФОРМАЦІЯ_2 лише повідомив про необхідність особистої явки, натомість по суті поставлене позивачем питання залишилося не вирішеним.

03 жовтня 2025 року позивачем подано скаргу до ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак станом на момент звернення до суду із цим позовом, відповідь на таку не надано.

Позивач вважає, що не належить до жодної із категорій військовозобов`язаних, перелічених у ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та після виключення з військового обліку перестав бути військовозобов`язаним й не підлягає повторному взяттю на такий облік.

Звертає увагу суду, що відповідач не виконує покладені на нього обов`язки щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг»), чим порушує права позивача.

Ухвалою суду від 06.11.2025 позовну заяву прийняти до розгляду та відкрито провадження у справі № 200/8548/25. Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Вказана ухвала суду доставлена до електронного кабінету відповідача 08.11.2025.

У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву відповідачем не надано, що розгляду справи не перешкоджає (ч. 6 ст. 162 КАС України), суд розгляд справи здійснив на підставі наявних у ній матеріалів.

Судом встановлено такі фактичні обставини у справі.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, паспорт ID-картка № НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відомості військового квитка серія НОМЕР_3 свідчать, що ОСОБА_1 28.12.2007 виключено з військового обліку у зв`язку із досягненням граничного віку перебування на військовому обліку.

Згідно військово-облікового документа ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник позивача звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою від 22.09.2025 про виправлення помилки та внесення відомостей до реєстру, де просив виправити помилку та внести відомості у Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 з військового обліку.

Факт направлення вказаної заяви 25.09.2025 підтверджується накладною АТ «Укрпошта» № 700 та описом вкладення до поштового відправлення № 700.

01 жовтня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 надано відповідь № 20/1286, де повідомлено, що згідно п. 2 ч. 2 ст. 28 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1604-VII від 22.07.2014 граничний вік перебування у запасі до 60 років та саме ця вікова категорія військовозобов`язаних відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» підлягає. виключенню з військового обліку військовозобов`язаних запасу по досягненню граничного віку перебування в запасі. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних за місцем фактичного проживання, згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

У зв`язку із викладеним ОСОБА_1 необхідно прибути з оригіналами документів до ТЦК та СП за місцем фактичного проживання для уточнення військово-облікових даних та внесення змін у військово-облікові документи згідно чинного законодавства.

03 жовтня 2025 року позивачем подано скаргу до ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак, як стверджує позивач, станом на момент звернення до суду із цим позовом, відповідь на таку не надано.

Правова позиція суду.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до частин 1- 3 статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-XII).

Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-XII, зокрема, громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Мі

Частиною 8 статті 2 Закону № 2232-XII передбачено, що виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 2232-XII у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Частиною 2 статті 28 Закону № 2232-XII (в редакції, чинній станом на 28.12.2007) було встановлено, що військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком: 1) перший розряд - до 35 років; 2) другий розряд: рядовий склад - до 40 років; сержантський і старшинський склад: сержанти і старшини - до 45 років; прапорщики і мічмани - до 50 років.

При цьому ч. 4 ст. 28 Закону № 2232-XII (в редакції, чинній станом на 28.12.2007) передбачено, що граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.

Водночас, за приписами п. 4 ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-XII (в редакції, чинній станом на 28.12.2007) виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України) підлягають громадяни України, які досягли граничного віку перебування в запасі.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач згідно з п. 4 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (Закон № 2232-XII) в редакції Закону, чинній 28.12.2007 виключений у 2007 році з військового обліку за досягненням граничного віку (40 років) перебування в запасі та військовому резерві.

Разом з цим, положення Закону № 2232-XII в частині, що стосується граничного віку перебування військовозобов`язаних осіб в запасі, в подальшому зазнавало змін.

Так, Законами України від 27.03.2014 № 1169-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення проведення мобілізації» та від 22.07.2014 № 1604-VII «Про внесення змін до статті 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» до ст. 28 Закону № 2232-XII було внесено зміни, згідно з якими з 27.03.2014 граничний вік військовозобов`язаних, які перебувають в запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу другого розряду збільшено з 40 років до 50 років, а з 22.07.2014 та станом на теперішній час з 50 років до 60 років.

При цьому, положення ч. 4 ст. 28 Закону № 2232-XII про те, що граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі, станом на теперішній час змін не зазнало.

Тобто, з набранням чинності змінами до ч. 2 ст. 28 Закону № 2232-XII позивач є таким, що підпадає під дію цього Закону і вважається військовозобов`язаним, як особа, яка ще не досягла передбаченого цим Законом граничного віку перебування в запасі військовозобов`язаних другого розряду.

Отже суд зазначає про те, що у зв`язку із продовженням граничного віку перебування у запасі позивач підлягає поновленню в запасі, оскільки позивач не досягнув 60-річного віку, тобто повинен згідно з чинним законодавством України перебувати на військовому обліку військовозобов`язаних.

Також суд звертає увагу на таке.

Стаття 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У спірних правовідносинах юридичних фактом за вольовим критерієм є подія, настання якої не залежить від волі та свідомості людини, - недосягнення позивачем граничного віку перебування у запасі.

Вік особи як юридичний факт (стан) є триваючою обставиною, що породжує для такої особи юридичні наслідки, а в спірних правовідносинах такими наслідками є застосування до позивача положень зазначених Законів № 1169-VII та №1604-VII.

За колом осіб дія нормативно-правового акта поділяється на такі види: загальні (розраховані на все населення), спеціальні (розраховані на певне коло осіб) та виняткові (роблять винятки із загальних і спеціальних).

На порядок дії нормативно-правового акта за колом осіб поширюється загальне правило: нормативно-правовий акт діє стосовно всіх осіб, які перебувають на території його дії і є суб`єктами відносин, на яких він розрахований. Коло осіб, на яких поширює свою дію той чи інший нормативно-правовий акт, може визначатися також за ознакою статі, віком, професійної приналежності (наприклад, військовослужбовці), станом здоров`я.

Так, у зв`язку із внесенням змін до Закону № 2232-XII було підвищено граничний вік перебування військовозобов`язаних в запасі. Метою таких змін було розширення кола осіб, щодо яких діє військовий обов`язок, і які мають досвід проходження військової служби та можуть бути використані для доукомплектування Збройних Сил України, тобто збільшення мобілізаційного ресурсу держави.

Від часу опублікування (набрання чинності) змін до цього Закону № 2232-XII він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на усіх осіб, що не досягли граничного віку перебування в запасі.

Аналогічна правова позиція щодо застосування вказаних правових норм наведена Верховним Судом у постановах від 19.09.2018 у справі №814/4386/15та від 17.02.2020 у справі №820/3113/17.

Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується той факт, що позивач виключений у 2007 році з військового обліку за досягненням граничного віку (40 років) перебування в запасі та військовому резерві. Тобто позивач був виключений з військового обліку до набрання чинності Законами України № 1169-VII та № 1604-VII.

У вересні 2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виключення його з військового обліку.

Суд враховує те, що на момент набрання чинності Законами України № 1169-VII та № 1604-VII позивач не досяг віку 60 років, у зв`язку із чим норми зазначених Законів №1169-VII та № 1604-VII є застосовними до позивача та спірних правовідносин.

Також суд зазначає, що станом на 28.12.2007 (досягнення позивачем 40-річного віку) спору між сторонами стосовно наявності у позивача на той час права на виключення з військового обліку у зв`язку із досягненням граничного віку перебування в запасі, передбаченого ч. 2 ч. 4 ст. 28 Закону № 2232 (в редакції станом на час виключення позивача з військового обліку) не існувало.

Натомість, спірні правовідносини щодо виключення його з військового обліку у зв`язку із досягненням граничного віку перебування в запасі виникли саме у вересні 2025 року. Тому, до цих правовідносин підлягають застосуванню норми закону, чинні станом на час виникнення спірних правовідносин між сторонами.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що відповідач діяв відповіднос до вимог чинного законодавства та протиправність дій відповідача не знайшла свого підтвердження у ході розгляду цієї справи.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, підстави для розподілу судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі 15.12.2025.

Суддя І.В. Буряк