Справа № 420/1725/25
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/1725/25

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Шевчук О.А.,

суддів Бойка А.В., Єщенка О.В.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової академії (м.Одеса), Військової частини НОМЕР_3 , Військова частина НОМЕР_4 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року позов задоволено повністю.

На зазначене рішення суду Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, крім іншого, просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Обґрунтовуючи причини пропуску строку апелянт звертає увагу на дію в Україні воєнного стану та зазначає про безпосередню участь Військової частини НОМЕР_1 у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації. Апелянт зазначає, що в умовах воєнного часу, командир військової частини, який є уповноваженою особою, що має право приймати рішення із встановленням відповідальної особи за відпрацювання документації, першочергово займається виконанням задач, пов`язаних з веденням бойових дій командуванням боєм, вогневими засобами командира частини, організацією взаємодії між підрозділами військової частини та взаємодії з іншими частинами, оперативним інформуванням вищого командування, щодо ситуації в зоні відповідальності військової частини, реалізацією бойових розпоряджень вищого командування.

Крім цього, апелянт в апеляційній скарзі також просить суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги у зв`язку з тим, що всі кошти, що не пов`язані з підтриманням бойової готовності частини надходять з Міністерства оборони України із значим запізненням, такі дії зумовлені специфічним порядком фінансування всіх військових частин, які не є розпорядником бюджетних коштів.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Зазначена апеляційна скарга була залишена без руху та було надано апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме: надання до суду документ про сплату судового збору; докази наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження або вказати інші підстави для його поновлення. Роз`яснено Військовій частині НОМЕР_1 , що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору, відповідно до ст.169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику, а у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги в частині пропуску строку на подання апеляційної скарги у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, ухвалу про залишення апеляційної скарги доставлено до електронного кабінету Військової частини НОМЕР_1 25.11.2025 року о 14:54.

Суд зазначає, відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду ухвалено в спрощеному позовному провадженні 28 лютого 2025 року.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах електронної справи, рішення суду від 28.02.2025 року доставлено до електронного кабінету Військової частини НОМЕР_1 28.02.2025 року о 20:00.

Вищезазначені відомості перевірені судом за допомогою автоматизованої системи діловодства суду шляхом витребування і дослідження електронної справи.

Апеляційну скаргу разом з додатками подано безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду через систему «Електронний суд» 17.11.2025 р., тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, встановленого КАС України.

Таким чином, апеляційну скаргу подано до суду апеляційної інстанції через дев`ять місяців після ухвалення рішення суду.

Суд зазначає, що скаржник, як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, а тому, як на переконання суду, повинен неухильно виконувати покладені на нього нормами КАС України процесуальні обов`язки щодо оформлення апеляційної скарги, в тому числі щодо своєчасності її подання та оплати судового збору.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що з моменту введення в Україні воєнного стану органи державної влади продовжують здійснювати свої повноваження.

Налагоджена не належним чином внутрішня організаційна діяльність органу державної влади в умовах воєнного стану на території України, який введено внаслідок військового вторгнення Російської Федерації на територію України не можуть вважатися об`єктивними та непереборними причинами, що унеможливлювали подання апеляційної скарги у строк встановлений ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, суд зазначає, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Крім цього, як вбачається з матеріалів електронної справи, в провадженні П`ятого апеляційного адміністративного суду перебувала апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року та на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 р.

Згідно довідки про доставку електронного листа, ухвалу про відкриття апеляційного провадження від 11.04.2025 року було доставлено до електронного кабінету Військової частини НОМЕР_1 14.04.2025 року о 19:19.

Таким чином, суд приходить до висновку, що апелянту було відомо про наявність рішення суду щонайменше в квітні місяці, проте з апеляційною скаргою до суду апелянт звертається лише в листопаді 2025 року.

Доказів на підтвердження своїх доводів зазначених в клопотанні про поновлення строку апелянтом до суду не надано.

Інших доводів, щодо пропуску строку, які перешкоджали подати апеляційну скаргу в строк передбачений КАС України, апелянтом не зазначено.

Крім цього, однією з підстав залишення апеляційної скарги без руху була відсутність документу про сплату судового збору.

Документу про сплату судового збору апелянтом також до суду не надано.

Суд зазначає, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення від 29.01.2016 у справі Устименко проти України зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

При цьому, судом також враховуються висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі Лелас проти Хорватії, відповідно до яких держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу належного урядування, який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Таким чином, виходячи з принципу належного урядування, державні органи загалом зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.299 КАС України у разі якщо скаржником у строк, визначений судом, не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Згідно з ч.3 ст. 299 КАС України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Як зазначено вище, строк на усунення недоліків апеляційної скарги було надано апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, таким чином останнім днем усунення недоліків є 05 грудня 2025 р.

Враховуючи, що станом на 12 грудня 2025 року апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року, до суду апеляційної інстанції не надано поважних підстав чи належних доказів підтвердження поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, а тому є підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 3, 243, 248, 250, 299, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач О.А. Шевчук
Судді А.В. Бойко О.В. Єщенко