Справа № 380/24011/25
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 грудня 2025 рокусправа № 380/24011/25

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кравців О.Р. одержав позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправними дій, скасування наказу,-

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому виклав такі позовні вимоги:

- «визнати протиправними дії командира 1-ї роти роботизованих систем військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 , командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 , відносно оператора відділення взводу роботизованих систем мінування 1-ї роти роботизованих систем військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 щодо інкримінування йому дисціплінарного (кримінального) проступку «самовільного залишення військової частини, місця служби здійсненого в умовах воєнного часу» яке за доповіддю командира 1-ї роти мало місце17.04.2025 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 про проведення службового розслідування щодо дисциплінарного (кримінального) проступку про самовільне залишення військової частини, місця служби в умовах воєнного стану здійснене старшим солдатом ОСОБА_1 17 квітня 2025 року».

Також, позивач просить поновити строк звернення до адміністративного суду.

Відповідно до вимог статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви, у тому числі з`ясовує, чи:

- відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

- позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя перевірив позовну заяву та додані до неї матеріали і встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 у справі №362/643/21 визначила, що військова служба є різновидом публічної служби.

Враховуючи те, що військова служба є різновидом публічної служби, а предметом позову є оскарження дій посадових осіб Військових частин НОМЕР_1 щодо проведення службового розслідування та прийняття наказу про проведення службового розслідування, слід виснувати, що цей спір є спором, що стосується проходження публічної служби.

Відповідно до частини 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з частиною 6 статті 161 КАС України в разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У позовній заяві позивач вказує, що про проведення службового розслідування його не повідомляли, а він перебував на стаціонарному лікуванні. До суду звернувся після отримання необхідних документів для забезпечення позову.

Щодо таких покликань позивача суддя зазначає таке.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й з об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

День, коли особа дізналася про порушення свого права це встановлений з доказів день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому, «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду передбаченого статтею 122 КАС України для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом певного строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

Водночас триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суддя зауважує, що у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Із змісту позовної заяви суддя з`ясував, що позивач оскаржив дії відповідача щодо прийняття наказу та проведення службового розслідування про самовільне залишення військової частини, місця служби в умовах воєнного стану здійснене ОСОБА_1 17.04.2025.

Позивач вказує, що службове розслідування розпочате на підставі доповідної записки командира 1-ї роти від 17.05.2025. При цьому, як вказав позивач, його не повідомляли про початок проведення службового розслідування та не відбирали пояснення.

Проте також у позовній заяві позивач вказав, що 02.06.2025 Військовою частиною НОМЕР_1 йому відмовлено у наданні скерування для проходження військово-лікарської комісії у зв`язку із тим, що з 17.04.2025 його оголошено в розшук, як військовослужбовця який самовільно залишив військову частину, місце служби.

Позивач 11.06.2025 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові щодо протиправних дій посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 , за результатами розгляду листа позивач отримав відповідь від 28.06.2025.

Отже, про факт оголошення позивача у розшук, як військовослужбовця який самовільно залишив військову частину, місце служби позивач дізнався 02.06.2025, а уже 11.06.2025 звернувся до ТУ ДБР у місті Львові щодо протиправних дій посадових осіб відповідача.

Таким чином, позивач дізнався про порушене право ще у червні 2025 року та розпочав вчиняти дії щодо захисту порушеного права.

Проте до суду позовна заява позивача надійшла лише 09.12.2025, із суттєвим пропуском строку, встановленого частиною 5 статті 122 КАС України.

Щодо покликань позивача про перебування на лікуванні суддя зазначає, що згідно з наданих копій медичної документації позивач перебував на лікуванні з 08.04.2025 по 02.06.2025. Однак вказаний період лікування мав місце ще до того як позивач дізнався про порушене право (02.06.2025). Після ж цієї дати доказів перебування на лікуванні позивачем не надано.

Щодо покликань позивача про звернення до суду після отримання необхідних документів для забезпечення позову, суддя зазначає, що за встановлених обставин у цій справі отримання позивачем листа-відповіді від відповідача не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права та оцінюється як дії з метою збирання доказів для звернення з позовом до адміністративного суду та не змінює момент коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, слід врахувати, що позивач розпочав вчиняти дії щодо отримання необхідних документів для забезпечення позову у жовтні 2025 року, тобто, вже після пропущення строку звернення до суду, встановленого частиною 5 статті 122 КАС України.

Таким чином, позовна заява надійшла до суду лише 09.12.2025, із суттєвим пропуском місячного строку, встановленого частиною 5 статті 122 КАС України, а викладені позивачем причини пропуску строк звернення до адміністративного суду, суддя не визнає поважними.

Такі обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 241-243, 248, 256 КАС України, суддя,-

у х в а л и в :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправними дій, скасування наказу залишити без руху.

2. Позивачу надати строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

3. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

4. Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується. Заперечення на цю ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кравців Олег Романович