Справа № 480/9026/25
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
15 грудня 2025 року Справа № 480/9026/25
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Кравченко Є.Д., розглянувши матеріали адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулася Військова частина НОМЕР_1 з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 шкоду, завдану втратою речового майна у розмірі 4373,63 грн.
Ухвалою суду від 03.12.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:
- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даною позовною заявою, у якій зазначити поважні причини пропуску такого строку та надати докази поважності причин пропуску такого строку;
- докази сплати судового збоу у належному розмірі.
На виконання вимом ухвали суду, позивач подав до суду заяву у порядку усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначив, що відповідно до статті 4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.
Вказана норма в повній мірі узгоджується з положенням абзацу другого частини другої, статті 122 КАС України де зазначено: «Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.» Отже, на думку представника, саме законом «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» врегульовано строк звернення до суду.
Таким чином, з огляду на те, що даний спір належить до юрисдикції адміністративного суду, однак законом встановлений інший строк, ніж в Кодексі адміністративного судочинства України і який складає три роки з дня виявлення завданої шкоди, то саме його слід застосовувати при зверненні до адміністративного суду з даною позовною заявою. Тому, на переконання представника, позивачем не пропущено строк звернення до суду, а тому відсутні підстави звертатися з клопотанням щодо його поновлення.
Дослідивши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Строк звернення до адміністративного суду визначає ст. 122 КАС.
Так, згідно з ч. 1 ст. 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Абзацом 2 ч. 2 ст. 122 КАС визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, […] (далі особи).
З комплексного аналізу норм Закону № 160 слідує висновок, що особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди (ст. 4). У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб (ч. 2 ст. 8). Поряд із цим, нормами Закону № 160 передбачено випадки, коли причини завдання шкоди, її розмір та винна особа можуть бути встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом. У таких випадках службове розслідування може не призначатися. У разі, якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню (ч. 7 ст. 8). Наказ командира (начальника) про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності може бути оскаржено старшому за службовим становищем командиру (начальнику) та/або до суду в порядку, передбаченому законодавством (ч. 1 ст. 14). Разом із тим, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку (ст. 12).…]
Таким чином позивач неправильно тлумачить норми Закону № 160, ототожнюючи поняття строків «притягнення до матеріальної відповідальності» та «відшкодування завданої шкоди», адже, дійсно, за змістом положень Закону № 160 особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди, про що командир (начальник) видає відповідний наказ. Однак, термін у три роки передбачений саме для притягнення особи до відповідальності. Водночас відшкодування завданої шкоди у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби здійснюється у судовому порядку. При цьому, як правильно зауважив суд першої інстанції, Закон № 160 не визначає строки звернення до суду щодо відшкодування такої шкоди.
За таких умов, при визначенні строку звернення суб`єкта владних повноважень до суду з позовом про відшкодування завданої шкоди застосуванню підлягають відповідні норми КАС.
Так, абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС унормовано, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Водночас у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ст. 123 КАС).[…]».
Отже, при вирішенні питання щодо дотримання Військовою частиною НОМЕР_1 строку звернення до суду з цим позовом належить безпосередньо застосовувати норму абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС, тобто в даному випадку строк звернення до суду становить три місяці який обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.
Разом з цим норма ч. 1 ст. 4 Закону № 160, згідно з якою особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди, не є нормою «іншого закону, якою встановлений інший строк звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень», про яку йдеться в абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС і на яку посилається позивач.
Такий висновок ґрунтується на тому, що ч. 1 ст. 4 Закону № 160 встановлений строк «притягнення до матеріальної відповідальності», а не строк «звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень».
Разом з тим, для правильного обчислення тримісячного строку визначальним є встановлення дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.
Судом встановлено, що відповідач з 13.06.2022 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.04.2024 № 102 старшого солдата ОСОБА_1 , навідника 2 обслуги реактивного артилерійського взводу 4 реактивної артилерійської батареї 2 реактивного артилерійського дивізіону, винано таким, що самовільно залишив місце служби з 08 квітня 2024 року.
Таким чином, дата прийняття наказу № 72 "Про результати службового розслідування" - 23.04.2024, є датою початку обчислення процесуального строку для звернення до суду з цим позовом.
Матеріали справи свідчать, що з адміністративним позовом Військова частина НОМЕР_1 звернулася 27.11.2025, тобто із значним пропуском 3-місячного строку звернення до суду.
За приписами частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно із частиною 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.
Оскільки позивач звернувся до суду з даним позовом після закінчення встановленого законом строку, а вказані у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду не можуть бути визнані поважними, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву.
Крім того, позивачем не було виконано вимоги ухвали суду від 03.12.2025 про сплату судового збору у належному розмірі.
Як зазначає представник у заяві про усунення недоліків, військова частина звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки збитки державі виникли фактично внаслідок дій відповідача, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення. Відтак, представник позивача вважає, що військова частина звертаючись в цій справі з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди звільнена від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України " Про судовий збір ".
Однак, на переконання суду, зазначена норма не підлягає застосуванню в цій адміністративній справі.
Так, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Суд зауважує, що вказана норма підлягає застосуванню щодо позовів про відшкодування будь-якої шкоди (майнової та моральної), завданої в результаті її заподіяння, за які відповідач несе цивільну відповідальність згідно з законом. Цивільні позивачі у кримінальних провадженнях звільняються від сплати судового збору за подання позовів про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення, незалежно від об`єкта посягань.
В той же час, позивач звертається до суду з цим позовом, не як цивільний позивач у кримінальному провадженні, а з адміністративним позовом про стягнення коштів, який обгрунтовуються висновками за результатами проведеного службового розслідування.
Суд зазначає, що матеріали позову не містять доказів встановлення винних осіб у кримінальному правопорушенні і наголошує, що згідно з статтею 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Поряд з тим, суд наголошує, що акт службового розслідування не є доказом вчинення кримінального правопорушення, оскільки таким доказом є відповідне судове рішення (вирок).
З огляду на зазначене, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання адміністративного позову відсутні.
Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи те, що вимоги ухвали суду 03.12.2025 року залишились не виконаними, недоліки позовної заяви у встановлений строк не усунуті, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву.
Одночасно, слід роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до суду.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів і додані до неї документи - повернути позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя Є.Д. Кравченко