Справа № 380/21869/25
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

15 грудня 2025 року м. Львівсправа № 380/21869/25

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника відповідача від 17 листопада 2025 року про закриття провадження у справі № 380/21869/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

- визнати неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення даних в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані щодо наявності порушень правил військового обліку ОСОБА_1 , а також його розшуку та повідомити Національну поліцію про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 ;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані дії відповідача є протиправними, оскільки внесення даних в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів про порушення позивачем правил військового обліку без притягнення його до адміністративної відповідальності у встановленому законодавством порядку є безпідставним та суперечить чинному законодавству України.

Ухвалою судді 10 листопада 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін; у залученні до участі у справі Міністерства оборони України як третьої особи відмовлено; витребувано у відповідача докази, які слугували підставою для внесення інформації про порушення правил військового обліку позивачем, в тому числі належно засвідчену копію повістки та докази її надіслання і вручення ОСОБА_1 , звернення до органів Національної поліції України.

17 листопада 2025 року представник відповідача подав через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, у якому повідомляє, що з 08 листопада 2025 року з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виключено дані щодо наявності порушень правил військового обліку ОСОБА_1 .

З огляду на вказане на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України просить суд закрити провадження у цій справі.

26 листопада 2025 року представник позивача подала через систему «Електронний суд» заяву, у якій вказує, що до відзиву не додано жодного документу: ані доказу складення протоколу про адміністративне правопорушення, ані постанови про закриття адміністративної справи як того вимагають приписи КУпАП; окрім того, до відзиву не долучено доказів надіслання до поліції інформації про відсутність підстав для розшуку позивача. Відповідно, відсутність вищезазначених документів у матеріалах справи створює ризик ситуації, що протиправні дії будуть повторені відповідачем як тільки провадження у справі буде закрито.

З огляду на вказане просить суд:

- відмовити у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про закриття провадження у справі;

- витребувати у відповідача примірник протоколу про фіксацію адміністративного правопорушення, постанови про закриття адміністративної справи та листа про надіслання до Національної поліції інформації про відсутність підстав для розшуку ОСОБА_1 ;

- у разі ненадання вказаних документів ухвалити рішення у справі по суті позовних вимог.

Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року витребувано у відповідача усі докази, що стосуються підстав закриття провадження у цій справі (самостійне виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень).

10 грудня 2025 року представник відповідача подав через систему «Електронний суд» клопотання від 09 грудня 2025 року, в якому зазначає, зокрема, що в застосунку «Резерв +» самого позивача міститься підтвердження самостійного виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень, зокрема про виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних щодо наявності порушень правил військового обліку ОСОБА_1 , а також його розшуку.

Просить суд витребувати у позивача роздруківку його особистого електронного військово-облікового документу, сформованого не пізніше ніж станом на дату подання ІНФОРМАЦІЯ_2 відзиву у цій справі.

До вказаного клопотання представник відповідача долучив витяг з Єдиного державного реєстру, призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІС «Оберіг») щодо ОСОБА_1 .

Щодо заявленого представником відповідача клопотання про витребування доказів у позивача суд ураховує, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас частиною п`ятою цієї ж статті передбачено, що суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Крім цього, представник відповідача долучив до клопотання витяг з Єдиного державного реєстру, призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІС «Оберіг») щодо ОСОБА_1 , зі змісту якого можна належно встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення цього спору.

Тож у задоволенні клопотання представника відповідача від 09 грудня 2025 року про витребування доказів у позивача належить відмовити.

Вирішуючи, водночас, клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, суд зазначає таке.

Насамперед суд відзначає, що охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

Водночас, ініціюючи позов, особа на власний розсуд визначає, чи порушені її права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Одночасно з цим задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність дійсно протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Тобто у разі виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень, суд закриває провадження у справі, якщо відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Суд відзначає, що предметом оскарження у цій справі є дії відповідача щодо внесення даних в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.

На виконання ухвали суду від 02 грудня 2025 року представник відповідача до свого клопотання від 09 грудня 2025 року долучив витяг з Єдиного державного реєстру, призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІС «Оберіг») щодо ОСОБА_1 , зі змісту якого слідує, що з 08 листопада 2025 року з Єдиного державного реєстру, призовників, військовозобов`язаних та резервістів виключено дані про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку, а саме: причина скасування: «відсутність таких підстав, особа самостійно з`явилася»; дата скасування: « 08.11.2025»; примітка: «Розпорядження НОМЕР_1 від 28.10.2025 № 502/2/1/7/260дск; розпорядження КОТЦК від 30.10.2025 № 1728»; дата зміни статусу: « 11.11.2025 14:06»; статус «Неактивний».

Зважаючи на вказане, беручи до уваги предмет та підстави цього позову, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, самостійно виключивши з Єдиного державного реєстру, призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення позивачем правил військового обліку, виправив оскаржувані дії в повному обсязі, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Отже, у межах спірних правовідносин відповідач, як суб`єкт владних повноважень, відновив законні права та інтереси позивача.

Жодних належних доказів у розумінні статті 72 КАС України на підтвердження продовження порушення прав позивача у спірних правовідносинах (в контексті визначених позивачем підстав позову та способу захисту) після усунення відповідачем оскаржуваних порушень позивачем суду не надано.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pinc v. The Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII).

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника відповідача від 17 листопада 2025 року та закриття провадження у цій справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Частиною другою статті 238 КАС України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

За подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 969,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 03 листопада 2025 року № 1.383797113.1. З огляду на наведене судовий збір, сплачений позивачем відповідно до платіжної інструкції від 03 листопада 2025 року № 1.383797113.1, у сумі 969,00 грн належить йому повернути.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача від 09 грудня 2025 року про витребування доказів у позивача - відмовити.

Клопотання представника відповідача від 17 листопада 2025 року про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження у справі № 380/21869/25 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії закрити.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 969,00 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 03 листопада 2025 року № 1.383797113.1

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, не допускається.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до ст.ст. 293-297 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено 15 грудня 2025 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна