Справа № 520/22750/25
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до голови Харківського районного суду Харківської області Назаренка Олега Володимировича, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому просить суд:
- визнати дії голови Харківського районного суду Харківської області О. Назаренко включення у наданий ним відзив у справі № 635/5412/25 персональних даних ОСОБА_1 у вигляді РНОКПП, місця помешкання, номеру особистого телефону неправомірними, такими що порушили права гарантовані ст. 32 Конституції України та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних»;
- визнати дії голови Харківського районного суду Харківської області О. Назаренко включення у наданий ним відзив у справі № 635/5376/25 персональних даних ОСОБА_1 у вигляді РНОКПП, місця помешкання, номеру особистого телефону неправомірними, такими що порушили права гарантовані ст. 32 Конституції України та ч.1 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних»;
- визнати дії голови Харківського районного суду Харківської області О. Назаренко включення у наданий ним відзив у справі № 635/5806/25 персональних даних у вигляді РНОКПП, місця помешкання, номеру особистого телефону неправомірними, такими що порушили права гарантовані ст. 32 Конституції України та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних»;
- зобов`язати голову Харківського районного суду Харківської області О. Назаренко, в подальшому, не розповсюджувати персональні дані ОСОБА_1 , якщо таке поширення персональних даних не передбачено законодавством України;
- зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію судців здійснити кваліфікаційне оцінювання судді О. Назаренко на предмет обізнаності О. Назаренко нормам ЦПК України та нормам Закону України «Про захист персональних даних».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що голова Харківського районного суду Харківської області Назаренко О.В. у відзивах на позовні заяви ОСОБА_1 у справах №635/5412/25, №635/5376/25 та № 635/5806/25, поширив його персональні дані, чим порушив вимоги положень ст. 32 Конституції України та ч.1 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних».
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2025 відкрито спрощене провадження у вказаній адміністративній справі та запропоновано відповідачам надати відзив на позовну заяву, позивачу - відповідь на відзив.
Відповідач, Вища кваліфікаційна комісія судців, у поданому відзиві на позов просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до голови Харківського районного суду Харківської області Назаренка Олега Володимировича, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії у повному обсязі.
Відповідач, голова Харківського районного суду Харківської області Назаренко Олег Володимирович, у поданому відзиві на позов зазначає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 щодо визнання дій голови Харківського районного суду Харківської області Назаренка О.В., здійсненими у судових справах № 635/5412/25, № 635/5376/25 та № 635/5806/25 такими, що порушили права позивача ОСОБА_1 , передбачені статтею 32 Конституції України та частини першою статті 8 Закону України «Про захист персональних даних», зобов`язання ОСОБА_2 не розповсюджувати персональні дані ОСОБА_1 , зобов`язання другого відповідача здійснити кваліфікаційне оцінювання судді Назаренка О.В. на предмет обізнаності положень Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про захист персональних даних», є безпідставними.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши викладені сторонами обставини справи та надані на їх підтвердження докази, суд прийшов до наступного.
Позивач, вважаючи, що дії голови Харківського районного суду Харківської області Назаренко О.В. щодо поширення у відзивах на позовні заяви ОСОБА_1 у справах №635/5412/25, №635/5376/25 та №635/5806/25 його персональних даних, порушує вимоги положень ст. 32 Конституції України та ч.1 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних», звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 №2297-VI (далі Закон №2297-VI) регулює правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних.
Цей Закон поширюється на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.
Відповідно до ст.2 Закону №2297-VI у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:
володілець персональних даних - фізична або юридична особа, яка визначає мету обробки персональних даних, встановлює склад цих даних та процедури їх обробки, якщо інше не визначено законом;
згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди;
персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована;
розпорядник персональних даних - фізична чи юридична особа, якій володільцем персональних даних або законом надано право обробляти ці дані від імені володільця;
обробка персональних даних - це будь-яка дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем.
Згідно із положенням ч.3 ст. 6 Закону №2297-VI склад та зміст персональних даних мають бути відповідними, адекватними та ненадмірними стосовно визначеної мети їх обробки.
Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством (ч. 5 ст. 6 Закону №2297-VI).
Відповідно до ст. 14 Закону №2297-VI поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних.
Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення.
Статтею 8 ЦПК України регламентовано принцип відкритості інформації щодо справи, зокрема ч. 3 статті передбачає, що інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) чи будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
При розкритті інформації щодо справи, визначеної частинами третьою та четвертою цієї статті, не можуть бути оприлюднені такі відомості:
1) місце проживання або перебування фізичних осіб із зазначенням адреси, номери телефонів чи інших засобів зв`язку, адреси електронної пошти, реєстраційні номери облікової картки платника податків, реквізити документів, що посвідчують особу, унікальні номери запису в Єдиному державному демографічному реєстрі;
2) реєстраційні номери транспортних засобів;
3) номери рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, номери платіжних карток, електронних гаманців в емітентах електронних грошей;
4) інформація, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися в закритому судовому засіданні.
Такі відомості замінюються літерними або цифровими позначеннями.
Статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником.
Відзив повинен містити: 1) найменування (ім`я) позивача і номер справи; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Таким чином, зазначення відомостей (РНОКПП, номер мобільного телефону, адреса місця проживання) у відзиві на позовну заяву не є поширенням персональних даних, в розумінні положень статті 14 Закону України «Про захист персональних даних», такі відомості застосовуються в межах розгляду судових справ № 635/5412/25, № 635/5376/25 та № 635/5806/25.
Отже, суд зазначає, що інформація, яка міститься в матеріалах судових проваджень використовується та поширюється (оприлюднюється) судом відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням принципу гласності судового процесу та відкритості інформації щодо справи (стаття 7 та 8 ЦПК України).
З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що інформація, яка міститься в матеріалах судових справ №635/5412/25, №635/5376/25, №635/5806/25, надана ОСОБА_1 під час подання позовних заяв, а саме відомості про РНОКПП, номер мобільного телефону, адреси місця його проживання, яка використовується та поширюється (оприлюднюється) судом відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України та застосовуються в межах розгляду зазначених судових справ, з урахуванням принципу гласності судового процесу та відкритості інформації щодо справи, а отже посилання позивача про порушення його прав, визначених положеннями ст. 32 Конституції України та п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних» є необґрунтованими.
Стосовно позовної вимоги позивача ОСОБА_1 про зобов`язання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України здійснити кваліфікаційне оцінювання судді Назаренка О.В. на предмет обізнаності нормам ЦПК України та нормам Законом України «Про захист персональних даних», суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402-VIII від 02.06.2016) Вища кваліфікаційна комісія суддів України є державним колегіальним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.
Частиною першою статті 93 Закону №1402-VIII від 02.06.2016 визначені повноваження Вищої кваліфікаційної комісії України, серед яких - проведення кваліфікаційного оцінювання.
Відповідно до вимог статті 83 Закону №1402-VIII кваліфікаційне оцінювання проводиться Комісією з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями, такими як: компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо), професійна етика, доброчесність.
Підставами для призначення кваліфікаційного оцінювання є:
1) заява судді (кандидата на посаду судді) про проведення кваліфікаційного оцінювання, у тому числі для участі у конкурсі;
2) рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про призначення кваліфікаційного оцінювання судді у випадках, визначених законом.
Згідно з частиною першою статті 88 Закону №1402-VIII Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.
Таким чином, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено вичерпні підстави проведення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України кваліфікаційного оцінювання судді. Проведення кваліфікаційного оцінювання у непередбачений Законом спосіб є неправомірним.
З огляду на вищевказане, позовні вимоги про зобов`язання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України здійснити кваліфікаційне оцінювання судді Назаренка О.В. на предмет обізнаності положень Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про захист персональних даних» також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Шляхова