Справа № 160/34480/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 грудня 2025 рокуСправа № 160/34480/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар Марина Володимирівна, перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

03.12.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №94 від 31.10.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 , в порядку передбаченому ст. 27, 40, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як не працюючому пенсіонеру з врахуванням всього стажу роботи зазначеного у трудовій книжці, періоду служби в армії, заробітної плати для обчислення пенсії, починаючи з дати звернення 27.12.2019 з нарахуванням компенсації втрати частини доходу та виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок, за заявою поданою представником відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.

Ухвалою суду від 08.12.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду шляхом надання до суду:

- обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску;

- документу про сплату судового збору у розмірі 968,96 грн.

На виконання вказаної ухвали представником позивача надано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому зазначено, що позивач не працює та отримує в Ізраїлі лише соціальні виплати, які не є доходом на підтвердження чого надано копію довідки Інституту національного страхування від 12.11.2025. Таким чином, на переконання позивача, довідка Інституту національного страхування Ізраїлю є офіційним підтвердженням того, що ОСОБА_2 є малозабезпеченою особою похилого віку, не працює та отримує в Ізраїлі лише соціальні виплати, які не являються доходом, а предметом позову у цій справі є захист соціальних прав фізичної особи на належне пенсійне забезпечення.

З цього приводу суд зазначає, що до матеріалів справи долучено копію довідки Інституту національного страхування держави Ізраїль від 12.11.2025 про відсутність доходу у позивача.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, суд може звільнити позивача від сплати судового збору від сплати судового збору за умови, що розмір судового збору перевищує 5% розміру доходу позивача за 2024 рік.

З долучених до позовної заяви доказів випливає, що ОСОБА_1 є громадянином України. Проте, позивачем не надано доказів того, що його доходи за 2024 в Україні або відсутні, або становлять суму, розмір якої дає право на звільнення від сплати судового збору.

За таких обставин суд дійшов висновку, що надана довідка Інституту національного страхування від 12.11.2025 підтверджує відсутність доходів позивача виключно на території держави Ізраїль та не є належним і достатнім доказом відсутності доходів у ОСОБА_1 в Україні.

Оскільки до матеріалів справи не долучено жодних доказів, які б підтверджували доходи позивача в Україні за 2024, вимоги суду щодо усунення недоліків позовної заяви у встановлений законом строк виконані не були.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про повернення позивачу позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію надіслати позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар