Справа № 500/319/25
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/319/25 пров. № А/857/15469/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Матковської З.М.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі №500/319/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії (головуючий суддя першої інстанції Чепенюк О.В., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Тернопіль, дата складання повного тексту рішення 20 березня 2025 року),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області (далі ГУ ПФУ в Тернопільський області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач 2), у якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Полтавській області №87 від 09.01.2025 про відмову в перерахунку пенсії відповідно до Закону України Про державну службу;

зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії по віку (інвалідності ІІ групи) відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VII (далі Закон №889-VII) з дати звернення (03.01.2025) з визначенням розміру пенсії відповідно до поданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих ГУ ПФУ в Тернопільській області, з урахуванням вказаних сум у довідках.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач з 30.01.2014 по 30.04.2020 отримувала пенсію по інвалідності, призначену згідно з Законом України Про державну службу № 3723-ХІІ від 16.12.1993, у розмірі 80 відсотків суми заробітної плати. З 30.04.2020 отримує пенсію по інвалідності згідно з нормами Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003. ОСОБА_1 03.01.2025 звернулася до ГУ ПФУ в Тернопільській області з заявою про переведення її з пенсії по інвалідності згідно із Законом №1058-ІV на пенсію по віку відповідно до Закону № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016, додавши до заяви довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 27.12.2024. Позивач отримала рішення ГУ ПФУ в Полтавській області, яким їй відмовлено у задоволенні заяви у зв`язку з тим, що позивачу уже була призначена пенсія відповідно до Закону №3723-ХІІ і при перерахунку її розмір зменшиться, а перерахунок пенсії з урахуванням нових довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця чинним законодавством не передбачений.

Позивач не погоджується із таким рішенням, тому що на момент звернення із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VІІІ не перебувала на державній службі, досягла необхідного віку та має необхідний стаж (понад 20 років, здобутий на посадах державної служби до 01.05.2016). Вважає, що за приписами статті 37 Закону №3723-ХІІ має право на призначення пенсії в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі на підставі нових довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 27.12.2024.

Вважаючи у зв`язку із цим свої конституційні права та гарантії на належний соціальний захист порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі №500/319/25 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №87 від 09.01.2025 про відмову в перерахунку пенсії відповідно до Закону України Про державну службу.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавський області перевести ОСОБА_1 з 02.01.2025 на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VII з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих до заяви довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області, від 27.12.2024 №0603-07-159 та від 27.12.2024 №0603-07-1604 (з урахуванням виплачених сум).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт покликається на те, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 з 30.01.2014 по 30.04.2020 отримувала пенсію по інвалідності, призначену згідно Закону України Про державну службу № 3723, з 01.05.2020 по даний час отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058. Аналіз наданої ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заяви від 02.01.2025, щодо переведення з пенсії по інвалідності, призначеної згідно Закону 1058 на пенсію по інвалідності згідно Закону України Про державну службу за матеріалами пенсійної справи, показав, що заявниці недоцільно проводити перерахунок, оскільки розмір пенсії зменшується та становитиме 3 796,53 грн. Вважає, що перерахунок пенсії з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на грудень 2023 №0603-07-159 від 27.12.2024, та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби № 0603-07-160 від 27.12.2024, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області чинним законодавством не передбачений.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Тернопільській області, з 30.01.2014 по 30.04.2020 отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 3723-ХІІ. З 30.04.2020 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV.

Позивач 02.01.2025 звернулася до ГУ ПФУ в Тернопільській області з письмовою заявою, у якій просила перевести її на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу (а.с.30). До заяви ОСОБА_1 , серед іншого, додала довідки, видані ГУ ПФУ в Тернопільській області, №0603-07-159 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за грудень 2023 року та №0603-07-160 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби, за грудень 2023 року, що підтверджується розпискою-повідомленням (а.с.31).

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за цією заявою визначено ГУ ПФУ в Полтавській області, рішенням якого від 09.01.2025 №87 відмовлено в переході з пенсії за віком згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу.

У рішенні зазначені умови для призначення пенсії, передбачені пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII. Далі вказано, що переведення з пенсії по інвалідності, призначеної згідно Закону № 1058-IV, на пенсію по інвалідності згідно Закону України Про державну службу за матеріалами пенсійної справи недоцільно, оскільки розмір пенсії зменшується та становитиме 3796,53 грн. Перерахунок пенсії з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на грудень 2023 №0603-07-159 від 27.12.2024, та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, № 0603-07-160 від 27.12.2024, виданих ГУ ПФУ в Тернопільській області, чинним законодавством не передбачений.

Враховуючи вищевикладене ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності, призначеної згідно Закону № 1058-IV, на пенсію по інвалідності згідно Закону України Про державну службу, на підставі поданої 02.01.2025 заяви, у зв`язку з недоцільністю (а.с.15-16).

Фактично мотиви відмови зводяться до того, що ОСОБА_1 вже була призначена пенсія відповідно до Закону №3723-ХІІ з 30.01.2014, а проведення перерахунків пенсії державним службовцям діючим законодавством не передбачене.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, реалізуючи своє право на вибір пенсійних виплат та звернувшись до органу Пенсійного органу із заявою від 02.01.2025 про призначення іншої пенсії за іншим законом, а саме пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ Про державну службу, пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу № 889-VІІІ, має право на таку пенсії з дати звернення з 02.01.2025.

Суд першої інстанції зазначив, що враховуючи, що позивач на момент звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу не перебувала на державній службі, то з урахуванням положень статті 37 Закону № 3723-ХІІ, розмір пенсії позивача підлягає обчисленню з урахуванням довідок від 27.12.2024 №0603-07-159 та №0603-07-160.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору, оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 (далі - Закон № 889-VIII).

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 1 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Положеннями пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Тобто, за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 04.04.2018 року №822/254/18, від 15.12.2020 року у справі № 560/2398/19, від 18 березня 2021 року у справі № 500/5183/17.

Відповідно до ч. 9 статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Право на обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, передбачено Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14 вересня 2016 року (далі Порядок № 622).

Згідно пункту 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Абзацом 6 пункту 4 Порядку № 622 передбачено, що за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики (пункт 5 Порядку № 622).

Судом встановлено, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с.131 зворот), станом на 01.05.2016 мала відповідний стаж на посаді державної служби понад 20 років, працювала на різних посадах, які відносяться до державної служби, загальний стаж становить 35 років 10 місяців 9 днів, про що зазначено у наданому розрахунку відповідачем 1 (а.с.27).

Додатково на підставі записів трудової книжки позивачки серії НОМЕР_2 , дата заповнення 26.06.1976, судом з`ясовано, що ОСОБА_1 з 02.02.1993 по 29.01.2014 безперервно працювала в територіальних органах Пенсійного фонду України в Тернопільській області (а.с.37-42), тобто проходила державну службу, стаж якої становить більше 20 років.

Вперше позивачці була призначена пенсія по інвалідності за Законом № 3723-XII у січні 2014 році, з травня 2020 року ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV.

ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VІІІ) посаду державної служби не обіймала, проте станом на зазначену дату мала 20 років стажу на державній службі, а норми розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ пов`язують збереження в особи права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №3723-XII з наявністю в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців; позивачка мала загальний страховий стаж 35 років 10 місяців 9 днів та досягла віку 67 років.

Отже, виконуються усі зазначені вище умови для призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у сукупності із пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, відтак позивач має право на переведення з пенсії по інвалідності за Законом №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

Та обставина, що позивачка раніше отримувала пенсію відповідно до Закону №3723-XII, не позбавляє її права перейти з пенсії по інвалідності, яку вона отримує наразі за Законом №1058-IV, на пенсію в межах дії Закону №889-VIII, адже за наявності в особи права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону, законодавець не забороняє після призначення пенсії перейти з одного виду пенсії на інший або звернутись із заявою про переведення пенсії за іншим законом. Одержавши заяву позивача про переведення на пенсію за іншим законом, відповідач міг виходити лише з оцінки об`єктивних обставин, тобто відповідного права особи, яке вона має, або ж відсутності такого права (наприклад за відсутності необхідного стажу роботи на посадах державної служби станом на відповідний момент часу).

Також судом першої інстанції слушно зауважено, що у спірному рішенні не зазначається про те, що позивач не має достатнього страхового або спеціального стажу роботи/служби, що б унеможливлювало вирішення цього питання, а з долученого розрахунку стажу, у тому числі стажу державної служби, та відомостей трудової книжки ОСОБА_1 вбачається наявність такого більше 20 років (а.с.24).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у відповідача не було правових підстав для відмови у переведенні на інший вид пенсії позивачки, у якої наявні умови для реалізації права на одержання пенсії державних службовців.

Також разом із заявою про переведення на пенсію державного службовця позивач, яка на час звернення не займала посаду державної служби, подала видані за останнім місцем роботи ГУ ПФУ в Тернопільській області довідки від 27.12.2024 №0603-07-159 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за формою, визначеною додатком 4 до Порядку №622, (а.с.12) та від 27.12.2024 №0603-07-160 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби, за формою, визначеною додатком 6 до Порядку №622 (а.с.13).

На всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; довідки видані на підставі особових рахунків.

Отже, розмір пенсії позивача підлягає обчисленню з урахуванням довідок від 27.12.2024 №0603-07-159 та №0603-07-160, наданих позивачем разом з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі №500/319/25 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін