Справа № 320/57044/25
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

15 грудня 2025 року м. Київ № 320/57044/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Колеснікова І.С., ознайомившись із матеріалами адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Служби зовнішньої розвідки України

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Служби зовнішньої розвідки України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки позовної заяви шляхом надання доказів сплати судового збору у цій справі.

Водночас зазначено, що до позовної заяви додано квитанцію від 28.07.2025 про сплату судового збору на суму 969,00 грн, який згідно з даними КП ДСС зарахований по іншій справі №320/43738/25.

Разом з тим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно було надати суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з заявленими вимогами, з зазначенням обставин, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду та докази на підтвердження наявності обставин, що зумовили пропуск позивачем строку звернення до суду.

Позивач повідомлений належним чином про підстави залишення позовної заяви без руху та наслідки не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху.

На виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 представником позивача через систему «Електронний суд» було подано заяву про усунення недоліків.

В обґрунтування підстав щодо усунення недоліків в частині надання доказів сплати судового збору у цій справі, представник позивача вказує на те, що у додатках до позовної заяви наявна квитанція про сплату судового збору № 8756-7382-9361-7563 у сумі 969,00 грн, який сплачено у повному обсязі.

В обґрунтування підстав щодо усунення недоліків в частині зазначення обставин, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду та доказів на підтвердження наявності обставин, що зумовили пропуск позивачем строку звернення до суду, представник позивача вказує на об`єктивну не можливість своєчасно звернутися до суду, оскільки існують різні правові висновки з приводу захисту права позивача на звернення до суду з цим адміністративним позовом.

Застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист.

Також, зазначає, що предметом спору за дійсною справою є визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у здійсненні з 01.04.2019 перерахунку та виплати пенсії позивачу, виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці про грошове забезпечення, наданої Службою зовнішньої розвідки України та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії позивачу, виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці. Позовні вимоги мотивовані протиправністю відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у перерахунку пенсії на підставі довідки.

Вважає, що обставина щодо різних предметів спору є визначальною при вирішенні питання про застосування до даних спірних правовідношень правової позиції викладеної у постанові Судової Палати Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19.

Розглянувши зазначені представником позивача в заяві про усунення недоліків підстави пропуску звернення до суду, суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи №320/57044/25, позивачем не додано документу про сплату судового збору на суму 969,00 грн, який зараховано до спеціального фонду державного бюджету України в даній справі. Також, не надано доказів звільнення від сплати судового збору, не вказано та не підтверджено доказами підстав для відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Суд звертає увагу, що додана до позовної заяви квитанція № 8756-7382-9361-7563 від 28.07.2025 про сплату судового збору на суму 969,00 грн, є доказом зарахування судового збору по іншій справі №320/43738/25, що і стало однією з підстав залишення позовної заяви без руху.

Відтак, вимоги в частині сплати судового збору, позивачем не виконані.

Стаття 121 КАС України присвячена питанню поновленню та продовженню процесуальних строків.

Частина 1 статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Частини 1, 2 статті 121 КАС України встановили, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Строк для усунення недоліків після залишення заяви без руху встановлений судом, оскільки частиною 2 статті 169 КАС України передбачає, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Тобто, саме суд встановлює строк на усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із такого: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Частинами 4 та 5 статті 121 КАС України передбачено, що одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Дану вимогу заявник виконав, оскільки про поновлення процесуального строку заявив при поданні заяви про усунення недоліків.

Однак, ознайомившись з поданою заявою про поновлення строку звернення до суду, суд констатує, що позивачем пропущено строк звернення без поважних причин, оскільки позивачем не наведено конкретних причин неможливості звернення до суду вчасно.

Разом з тим, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду в постанові від 21.02.2024 у справі №240/27663/23, де Верховний суд наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд зазначає, що отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Суд також враховує, що свої доводи з приводу неспроможності своєчасно звернутися до суду з цим позовом позивач не доводить жодними належними та допустимими доказами.

Відтак наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не можуть визнаватися поважними, оскільки є непідтвердженими та, відповідно, не свідчать про об`єктивну неможливість позивача своєчасно звернутися до суду з цим позовом.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що заява позивача про поновлення строку звернення до суду є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Отже заявлені у цій справі позовні вимоги розгляду не підлягають у зв`язку із пропуском позивачем у цій частині строку звернення до суду та відсутністю підстав для його поновлення.

Відповідно до частини 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказані обставини свідчать, що позивач у визначені строки недоліки позовної заяви не усунув у повному обсязі.

Згідно статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Оскільки позивач, у наданий суддею строк, не усунув недоліки позовної заяви, що залишена без руху, зазначена позовна заява та додані до неї матеріали підлягають поверненню згідно пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, суддя роз`яснює позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє його права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Служби зовнішньої розвідки України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

2. Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Колеснікова І.С.