Справа № 160/34843/25
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 грудня 2025 року Справа 160/34843/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУДОУПРАВЛІННЯ про стягнення 208125,20грн., -

УСТАНОВИВ:

08.12.2025р. через систему "Електронний суд" Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося з адміністративним позовом до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУДОУПРАВЛІННЯ та просить суд:

стягнути з Приватного акціонерного товариства Комсомольське рудоуправління на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.10.2025 по 28.11.2025 за Списком № 1, 2 у розмірі 208125,20 грн (Список № 1 201920,08 грн, Список № 2 6205,12 грн) на р/р НОМЕР_1 ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО 305482, .

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Відповідно до п. 4 та п.5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та докази, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 4 ст. 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з частиною другою статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як вбачається із позовної заяви, позивач просить суд стягнути відповідача на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.10.2025 по 28.11.2025 за Списком № 1, 2 у розмірі 208125,20 грн (Список № 1 201920,08 грн, Список № 2 6205,12 грн) на р/р НОМЕР_1 ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО 305482, .

Проте, списків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №1, 2 за спірний період та доказів їх направлення відповідачу до позовної заяви не долучено.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати до суду докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме списки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №1, 2 за спірний період та докази їх отримання відповідачем.

Так, ч.3 ст.161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Абзацом 4 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 року № 4059-IX, визначено, що у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2025 року становить 3028,00 грн.

Розміри ставок судового збору визначені у ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Слід вказати про те, що позивачем до справи долучено квитанцію про сплату судового збору на суму 2497,50 грн від 28.11.2025 року, при цьому ця долучена до матеріалів справи квитанція про сплату судового збору не є належним доказом сплати судового збору по справі 160/34843/25, оскільки вказаний збір було зараховано по справі № 160/34799/25.

Частиною 1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Суд зазначає, що судовий збір в розмірах та порядку, передбачених Законом України "Про судовий збір", підлягає сплаті за подання кожного окремого позову або заяви, в разі відсутності пільг щодо його сплати, а тому судовий збір, сплачений за подання адміністративного позову в одній справі, не може бути використаний для підтвердження сплати судового збору за подання до суду іншого адміністративного позову або заяви, в тому числі тим самим позивачем до того самого суду.

У разі ж повернення особі поданої ним заяви остання не позбавлена права звернутись до суду з заявою про повернення сплаченої суми судового збору у відповідності до положень пункту 2 ч.1 ст. 7 Закону № 3674.

Отже, законодавством встановлено чіткий порядок повернення сплаченої суми судового збору, яка в подальшому на розсуд особи може бути використана для сплати судового збору за подання іншого (нового) позову, в той же час використання сплаченої в одній справі суми судового збору при поданні іншого позову не передбачено законодавством та є порушенням порядку сплати судового збору.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 16.05.2018 у справі № 810/504/17.

Окрім того, наказом Державного підприємства «Інформаційні судові системи» №195 ОД від 09.12.2022 було затверджено «Методичні рекомендації з судового збору у комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду»».

Пунктом 2.1 Методичних рекомендацій з судового збору у комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» визначено контроль однакових платіжок (КОП), оскільки одна й та сама платіжка може фігурувати у різних справах або проходити по одній справі декілька разів. Зокрема, у програмі був реалізований механізм, завдяки якому при формуванні звітів по судовому збору дана платіжка буде враховуватись лише один раз. При наступних реєстраціях одного й того самого платіжного документу, створюються записи судового збору із ознакою «Враховано раніше».

Водночас, суд не може враховувати попередні платіжні документи подані в інших справах, оскільки існує механізм повернення судового збору визначений Законом України «Про судовий збір», що виключає можливість зарахування попередньо сплаченого судового збору в інших справах.

Отже, враховуючи наведене, слід дійти до висновку, що належних доказів сплати судового збору позивачем не надано, як і відсутні документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Відтак, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 2497,50 грн. за наступними реквізитами: отримувач коштів: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA4004632; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: *;101; РНОКПП; Судовий збір, за позовом (ПІБ), Дніпропетровський окружний адміністративний суд та надати відповідні докази сплати до суду.

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим КАС України, а тому згідно з ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.15, ч.4 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУДОУПРАВЛІННЯ про стягнення 208125,20грн. - залишити без руху.

Позивачеві у п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до суду:

докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме списки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №1, 2 за спірний період та докази їх отримання відповідачем;

оригінал документу про сплату судового збору у розмірі 2497,50 грн.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ).

Відповідач: ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМСОМОЛЬСЬКЕ РУДОУПРАВЛІННЯ (50079, м. Кривий Ріг, вул. В. Чепркасова, 114, оф. 202, ).

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Ільков