Справа № 360/1896/25
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

16 грудня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1896/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Воронка Віталія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2025 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Воронка Віталія Васильовича (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за безпосередню участь в воєнних конфліктах з розрахунку 30 000 гривень за повний місяць за період з березня 2022 року по січень 2023 року включно;

зобов`язати відповідача військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагорода за безпосередню участь в воєнних конфліктах з розрахунку 30 000 гривень за повний місяць за період з березня 2022 року по січень 2023 року включно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , яка перебувала в АДРЕСА_1 .

У період з 11.04.2022 по 13.09.2022 позивач проходила лікування та реабілітацію, після чого 20.09.2022 повернулась на територію табірного збору військової частини НОМЕР_1 в Дніпропетровської області, де почала виконувати обов`язки військової служби.

Позивачу стало відомо, що відносно неї відкриті кримінальні провадження № 0000227 від 22.04.2022, за попередньою кваліфікацією ч. 4 ст. 408 КК України (дезертирство) та № 0000531 від 26.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення згідно ч. 5 ст. 407 КК України (самовільне залишення військової частини або місця служби).

У подальшому обидва два кримінальних провадження були закриті, про що ухвалено відповідні постанови.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.07.2023, № 207, ОСОБА_1 поновлено військову службу та дію контракту, а також призначено на посаду сержанта 7 запасної роти військової частини НОМЕР_1 із поновленням виплати грошового забезпечення з 03.03.2022.

Позивачем отримано грошове забезпечення, однак без нарахування додаткової грошової винагороди за безпосередню участь в воєнних конфліктах з розрахунку 30 000 гривень за повний місяць за період з березня 2022 року по січень 2023 року включно.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача, позивач звернулась до суду.

Ухвалою суду від 06.10.2025 позовну заяву адвоката Воронка Віталія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху.

Ухвалою суду від 20.10.2025 позовну заяву адвоката Воронка Віталія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, повернуто позивачу в частині позовних вимог щодо:

визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за безпосередню участь в воєнних конфліктах з розрахунку 30 000 гривень за повний місяць за період з 19.07.2022 по 31.01.2023;

зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду за безпосередню участь в воєнних конфліктах з розрахунку 30 000 гривень за повний місяць за період з 19.07.2022 по 31.01.2023.

Ухвалою суду від 20.10.2025 відкрито провадження по справі в частині вимог за період з березня 2022 року по 18.07.2022, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач позов ОСОБА_1 не визнав, про що 28.11.2023 надав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив таке.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.01.2020 року № 27 солдат ОСОБА_1 , призначений наказом Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) №8-РС від 22.01.2020 на посаду оператор відділення засекреченого зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла (2956) ВОС-600543А, який прибув з військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , з 24 січня 2020 року зарахувати до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважати таким, що з 24 січня 2020 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2730 гривень на місяць, шпк «солдат».

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.03.2022 року №71 нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що вибули із складу сил і засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, після виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме: нижчепойменованих військовослужбовців зняти з усіх видів забезпечення в зв`язку з самовільним залишенням частини: молодший сержант ОСОБА_1 , оператор відділення засекреченого зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 . Зняти з грошового забезпечення з 10 березня 2022 року. Зняти з продовольчого забезпечення з 11 березня 2022 року.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.03.2022 року №81 відповідно до підпункту 14 пункту 116 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» нижчепойменованих осіб рядового складу Збройних Сил України увільнити від займаної посади та зарахувати у розпорядження командира з 20.03.2022 року, у зв`язку з самовільним залишенням частини, якщо військовослужбовці відсутні більше десяти днів, до повернення військовослужбовців у військову частину: молодшого сержанта ОСОБА_1 , оператора відділення засекреченого зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 .

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.04.2022 року №116 відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», увільнити від займаної посади, призупинити військову службу, дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України: молодшого сержанта ОСОБА_1 , оператора відділення засекреченого зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла НОМЕР_3 окремої механізованої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України, який самовільно залишив військову частину 10 березня 2022 року (дезертирував), увільненого від займаної посади та якому призупинено військову службу у Збройних Силах України з 22 квітня 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №86-РС від 24.04.2022. Облікові документи направити до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №86-РС від 24.04.2022., витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 квітня 2022 року № 0000227.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.07.2023 року №207 поновити військову службу, дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та призначити на посаду: молодшого сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 26.07.2023 року № 150-РС та призначити на посаду сержанта 7 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС 100915 і вважати таким, що з 26 липня 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків з тарифним розрядом 1, шпк «сержант». Поновити на грошовому забезпеченні з 03 березня 2022 року. Зарахувати на продовольче забезпечення з 27 липня 2023 року.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.12.2023 року №360 нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що вибули із складу сил і засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії збройних сил російської федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме: вважати такими, що вибули: у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку: З 26 грудня 2023 року: молодший сержант ОСОБА_1 , сержант 7 запасної роти військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_3 з 25 грудня 2023 року по 01 листопада 2026 року. Зняти з продовольчого забезпечення з 27 грудня 2023 року.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.12.2023 року №361 відповідно до підпункту 16 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України нижчепойменованих осіб військової частини НОМЕР_1 увільнити від займаних посад, та зарахувати у розпорядження командира, у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, до закінчення відпустки по догляду за дитиною: молодшого сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву 7 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , з 25 грудня 2023 року по 01 листопада 2026 року.

Відповідно до довідки ВЛК №2025-0617-1000-1380-0 від 17.06.2025 року визнано позивача не придатним до військової служби на підставі статті 81, 42Б графи ІІ розладу хвороби з переоглядом через 6 місяців. Потребує звільнення від виконання службових обов`язків за станом здоров`я на строк, необхідний для оформлення звільнення, 30 днів але не більше 30 календарних днів з дня закінчення медичного огляду. Позивач не подав рапорт на звільнення.

Відповідно до довідки ФЕС військової частини НОМЕР_1 від 23.10.2025 року №1/1491 позивачу було нараховане грошове забезпечення в період з 01.03.2022 по 31.07.2022, здійснені наступні нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої ПКМУ №168 від 28.02.2022 року: за березень 2022 року у сумі 00,00 грн; за квітень 2022 року у сумі 00,00 грн; за травень 2022 року у сумі 00,00 грн; за червень 2022 року у сумі 00,00 грн; за липень 2022 року у сумі 00,00 грн.

Позивач відповідно до п.14 ЗУ «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» не звертався стосовно виплат та компенсацій до свого безпосереднього начальника. Відповідних рапортів не подавав, документів не надавав.

Також як вбачається з матеріалів службового розслідування щодо не нарахування та не виплати додаткової грошової винагороди збільшеної до 30000 гривень, позивач не перебувала в зоні виконання бойових завдань, за які передбачено виплату в 30000 гривень, населений пункт Новотроїцьке Дніпропетровської області не входить в другу смугу оборони. Тому виплата додаткової винагороди не здійснюється.

Підсумовуючи вищевикладене, відповідач вважає, що будь-якої вини чи протиправних дій з боку військової частини НОМЕР_1 стосовно позивача не допущено, з огляду на що просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса проживання згідно довідки від 25.02.2025 № 6821- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_5 , є учасником бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_5 від 13.05.2023.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.01.2020 № 27, солдат ОСОБА_1 , призначена наказом Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) № 8-РС від 22.01.2020 на посаду оператор відділення засекреченого зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла (2956) ВОС- 600543А, яка прибула з військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , з 24 січня 2020 року зарахована до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважається такою, що з 24 січня 2020 року справи та посаду прийняла і приступила до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2730 гривень на місяць, шпк «солдат».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.03.2022 № 71, молодший сержант ОСОБА_1 , оператор відділення засекреченого зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , вважається такою, що вибула із складу сил і засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, після виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Знята з грошового забезпечення з 10 березня 2022 року та з продовольчого забезпечення з 11 березня 2022 року.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.03.2022 року № 81 відповідно до підпункту 14 пункту 116 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» молодший сержант ОСОБА_1 , оператор відділення засекреченого зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , увільнена від займаної посади та зарахована у розпорядження командира з 20.03.2022, у зв`язку з самовільним залишенням частини, якщо військовослужбовці відсутні більше десяти днів, до повернення військовослужбовців у військову частину.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.04.2022 № 116 відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» увільнено від займаної посади, призупинено військову службу, дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України: молодшого сержанта ОСОБА_1 , оператора відділення засекреченого зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла НОМЕР_3 окремої механізованої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України, який самовільно залишив військову частину 10 березня 2022 року (дезертирував), увільненого від займаної посади та якому призупинено військову службу у Збройних Силах України з 22 квітня 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 86-РС від 24.04.2022. Визначено облікові документи направити до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.07.2023 року № 207, поновлено військову службу, дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та призначено на посаду: молодшого сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 26.07.2023 року № 150-РС та призначено на посаду сержанта 7 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС 100915 і вважається такою, що з 26 липня 2023 року справи та посаду прийняла і приступила до виконання службових обов`язків з тарифним розрядом 1, шпк «сержант». Поновлена на грошовому забезпеченні з 03 березня 2022 року та зарахована на продовольче забезпечення з 27 липня 2023 року. Також цим наказом встановлено виплачувати ОСОБА_1 відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, рішення Міністра оборони України від 04.03.2022 №248/1210: надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років; щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 590 % посадового окладу.

На теперішній час, згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.12.2023 № 360, молодший сержант ОСОБА_1 вважається такою, що вибула із складу сил і засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії збройних сил російської федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 26 грудня 2023 року по 01 листопада 2026 року.

Крім того, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.12.2023 № 361, молодшого сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву 7 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , з 25 грудня 2023 року по 01 листопада 2026 року увільнено від займаних посад, та зараховано у розпорядження командира, у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, до закінчення відпустки по догляду за дитиною.

Після поновлення позивача на військовій службі та призначення на посаду згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.07.2023 № 207, ОСОБА_1 поновлено виплату грошового забезпечення з 03.03.2022, яку виплачено позивачу без нарахування додаткової грошової винагороди згідно постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 з розрахунку 30 000 грн щомісяця за спірний період, а саме з березня 2022 року по 18.07.2022.

Представником позивача 26.08.2025 спрямовано заяву до військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за безпосередню участь в воєнних конфліктах з розрахунку 30 000 гривень за повний місяць за період з березня 2022 року по січень 2023 року включно, на яку отримана письмова відповідь від 30.08.2025 про відмову у здійсненні виплати.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Отже, предметом спору в даній справі є правомірність не нарахування та не виплати відповідачем позивачу після поновлення на військовій службі з 03.03.2022 по 18.07.2022 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно із частинами 1-4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Згідно пункту 2 Розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення: одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад: оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир) (пункти 1, 2 пункту розділу ІІ Порядку № 260).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та наразі триває.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 3 вказаної постанови Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

У пункті 5 цієї постанови зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793, яка набрала чинності з 19.07.2022, внесені, зокрема, такі зміни до Постанови №168:

- в абзаці першому пункту 1 постанови слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць»;

- пункт 1 постанови доповнено новим абзацом такого змісту: «Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення»;

- доповнено постанову пунктом 21, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Аналіз наведеної норми Постанови № 168 в редакції, на час виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що Кабінет Міністрів України в період дії воєнного стану в Україні з 24.02.2022 встановив військовослужбовцям Збройних Сил додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень щомісячно на підставі наказів командирів (начальників).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 була зарахована до списків особового складу, на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 24.01.2020. У подальшому, на підставі відповідних наказів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 10.03.2022 - знята з грошового забезпечення, у зв`язку з самовільним залишенням частини; з 20.03.2022 - увільнена від займаної посади та зарахована у розпорядження командира; з 22.04.2022 - з позивачем призупинено військову службу, дію контракту.

Відносно позивача порушено кримінальні справи № 0000531 та № 0000227, провадження в яких закриті згідно постанов від 28.06.2023 та 12.07.2023 відповідно, що не заперечується відповідачем.

Наказом військової частини НОМЕР_1 від 26.07.2023 № 207 з позивачем поновлено військову службу, дію контракту та призначено на посаду сержанта 7 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , також ОСОБА_1 поновлено на грошовому забезпеченні з 03.03.2022.

З огляду на спірний період, відлік якого розпочався з поновлення позивача на військовій службі та грошовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 - 03.03.2022, суд вважає, що вказана додаткова винагорода підлягала виплаті ОСОБА_1 у розмірі 30 000 грн щомісячно саме з 03.03.2022 по 18.07.2022.

Натомість, з довідки №4321/ФЕС військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2024 вбачається, що ОСОБА_1 в серпні 2023 здійснено виплату грошового забезпечення за спірний період, однак додаткову винагороду не виплачено, зокрема:

за період 01.04.2022 по 30.04.2022 - 13 729,70 грн грошове забезпечення, 0,00 грн -додаткова винагорода;

за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 - 13 970,36 грн грошове забезпечення, 0,00 грн - додаткова винагорода;

за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 - 14 074,56 грн грошове забезпечення, 0,00 грн - додаткова винагорода,

за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 - 14 129,35 грн грошове забезпечення, 0,00 грн - додаткова винагорода.

З огляду на норми Постанови № 168, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не було виплачено позивачу додаткову винагороду за період з 03.03.2022 по 18.07.2022 у розмірі 30 000 грн щомісяця.

Доводи відповідача стосовно не перебування позивача в спірний період в зоні виконання бойових завдань, за які передбачено виплату в 30000 гривень, суд вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки Постанова № 168 не передбачала у спірний період з 03.03.2022 по 18.07.2022 такої умови для виплата додаткової винагороди, як перебування в зоні виконання бойових завдань.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги слід задовольнити частково за період з 03.03.2022 по18.07.2022.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву адвоката Воронка Віталія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) до військової частини (місцезнаходження: АДРЕСА_6 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у період з 03.03.2022 по 18.03.2022.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за у період з 03.03.2022 по 18.07.2022 у розмірі 30000,00 гривень щомісячно.

В решті заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Є. Петросян