Справа № 569/25516/25
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2025-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному у спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Просить суд скасувати постанову 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції серії ЕНА № 6155517 від 15.11. 2025 року, про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що маючи офіційне однак формальне місце реєстрації: АДРЕСА_1 (квартира передана в користування) він фактично більшість свого часу перебуває в республіці Польща де проживають на постійній основі його діти: ОСОБА_2 (громадянка Польщі) та ОСОБА_3 . В період з по 2025 роки він мав робочу візу республіки Польща де проживав та працював на постійній основі. В повсякденному житі при керуванні ТЗ як на території країн ЄС так і на території України використовує посвідчення водія на його ПІБ, Європейського зразка АА 440881, що було видано 20.06.2022 року, республікою Польща.

Черговий раз, офіційно в`їхавши в Україну, згідно відмітки в його паспорті 13.11.2025 року (ст. 11 копії паспорта) та перебуваючи в Україні, 15.11.2025 року, їхав автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER 516 CDI. номерний знак НОМЕР_1 , за маршрутом м. Київ - м. Шостка, Сумської області.

Орієнтовно о 10 год. годині 11 хв. в с. Леміші, Чернігівської області на автодорозі М-01 89 кілометер, був зупинений інспектором 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції.

Як виявилось причиною зупинки стало перевищення ним як водієм транспортного засобу швидкості руху в населеному пункті більше ніж на 20 км., що є порушенням вимоги п.2.1.а ПДР України.

В ході з`ясування обставин даної події на прохання працівника патрульної поліції ним було надано інспектору посвідчення водія на його ПІБ, Європейського зразка АА 440881, що було видано 20.06.2022 року, республікою Польща. Як слідує із внесеної інформації до даного посвідчення, воно дійсне до 20.06.2037 року, при цьому зазначені категорії транспортних засобів якими маю право керувати а зокрема: В1 до 20.06.2037 року, В до 20.06.2037 року, С.1 до 11.01.2027 року, С до 11.01.2027 року, D 1 до 11.01.2027 року. D1 до 11.01.2027 року, BE до 20.06.2037 року, С1Е. до 11.01.2027 року, СЕ. до 11.01.2027 року, D1E до 11.01.2027 року, DE до 11.01.2027 року, Т до 20.06.2037 року.

Згідно технічних характеристик транспортний засію MERCEDES-BENZ SPRINTER 516 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував, відноситься до категорії D1 та у відповідності до водійського посвідчення дана категорія дає право керувати ТЗ до 11.01.2027 року.

Надані ним права водія Європейського зразка видані республікою Польща є дійсними до 2037 року та відповідають вимогам Віденської конвенції про дорожній рух, яку підписали більшість країн ЄС в т.ч. Україна. Посвідчення містить усю необхідну інформацію, передбачену в Додатку № 6 до вказаної Конвенції. Це означає, що його права видані країною, яка є учасником цієї конвенції та визнаватися в Україні. Він, ОСОБА_1 постійно не проживає в Україні, а лише час від часу перетинає кордон України в особистих (в с. Бабин. Рівненського району проживає його матір ОСОБА_4 ) та робочих цілях. Посвідчення водія, що належить особі, яка переїжджає на постійне місце проживання в Україну, дійсне на території України протягом 60 днів з дати видачі органами та підрозділами ДМС документів на постійне проживання в Україні і після цього підлягає заміні. Заміна таких посвідчень проводиться після проходження особою медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів. Відповідно до національного законодавства України, особи, які тимчасово перебувають на території України, мають право на керування транспортними засобами за наявності посвідчення водія виданому іноземною державою та відповідають вимогам Віденської конвенції про дорожній рух. Відтак, він підтвердив своє право керування транспортним засобом водійським посвідченням Європейського зразка, виданим республікою Польща.

Однак, працівники патрульної поліції рахуючи достатніми підстави вважати наявність в його діях складу адміністративного правопорушення у вигляді відсутності у нього права керування транспортними засобами відповідної категорії, інспектором 2-го взводу 2-ї роти і-го батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції було винесено Постанову ЕНА № 6155517 від 15.11. 2025 року, про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позові, просив задовольнити, постанову скасувати. Визнав, що перевищив швидкість.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, письмового відзиву на позов не подав. Будь-яких доказів до суду не надіслав.

Ухвалою суду від 27.11.2025 р. прийнято позовну заяву ОСОБА_1 , у справі відкрите спрощене позовне провадження призначено розгляд справи з повідомленням сторін.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справі та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою інспектора 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Гавриляк Х.В. серії ЕНА № 6155517 від 15.11. 2025 року, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. за ч. 2 ст. 126 КУпАП .

Як зазначено у вказаній постанові, 15.11.2025 року о 10 год. годині 11 хв. в с. Лемеші на автодорозі М-01 89 кілометр, ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES- BENZ SPRINTER 516 CDI. номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії, а також в населеному пункті Леміші на автодорозі М-01 89 кілометр, позначеним д.з.5.49 на білому кольорі перевищив швидкість більше ніж на 20 км. чим порушив вимоги п.2.1.а ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом TruCam LТІ 20/20 ТС008364.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 маючи офіційне місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично більшість свого часу перебуває в республіці Польща, де він проживає з 2016 року та проживають на постійній основі його діти: ОСОБА_2 , (громадянка Польщі) та ОСОБА_3 .

Періодично ОСОБА_1 перетинає кордон України, про що свідчать відмітки в його закордонному паспорті.

Нерухомості в Україні позивач не має, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 453454171 від 25.11.2025 року.

Встановлено, що станом на даний час позивач зареєстрований як біженець в Болгарії з терміном перебування з 05.06.2025 року по 04.03.2026 року про, що свідчить Реєстраційна картка біженця № 825314581 від 05.06.2025 року. Тобто, позивач перебуває в Україні тимчасово, про що свідчать відмітки в його закордонному паспорті.

Так, встановлено, що на прохання працівника патрульної поліції ОСОБА_1 було надано інспектору посвідчення водія на його ПІБ, Європейського зразка АА 440881, що було видано 20.06.2022 року, республікою Польща. Як слідує із внесеної інформації до даного посвідчення, воно дійсне до 20.06.2037 року, при цьому зазначені категорії транспортних засобів якими маю право керувати а зокрема: В1 до 20.06.2037 року, В до 20.06.2037 року, С.1 до 11.01.2027 року, С до 11.01.2027 року, D 1 до 11.01.2027 року. D1 до 11.01.2027 року, BE до 20.06.2037 року, С1Е. до 11.01.2027 року, СЕ. до 11.01.2027 року, D1E до 11.01.2027 року, DE до 11.01.2027 року, Т до 20.06.2037 року.

Згідно технічних характеристик транспортний засію MERCEDES-BENZ SPRINTER 516 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, відноситься до категорії D1 та у відповідності до водійського посвідчення дана категорія дає право керувати ТЗ до 11.01.2027 року.

Надані ним права водія Європейського зразка видані республікою Польща є дійсними до 2037 року та відповідають вимогам Віденської конвенції про дорожній рух, яку підписали більшість країн ЄС в т.ч. Україна. Посвідчення містить усю необхідну інформацію, передбачену в Додатку № 6 до вказаної Конвенції. Це означає, що права позивача видані країною, яка є учасником цієї конвенції та визнаватися в Україні.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до положень частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження скоєння ОСОБА_1 правопорушення п.2.1а ПДР України, а саме щодо перевищення швидкості руху автомобіля, яке було зафіксоване, як зазначено у постанові на прилад TruCam LТІ 20/20 ТС008364 - ні відеозйомки порушення, ні сертифікатів на прилад, суду не надано.

На підставі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 постійно не проживає в Україні, а лише час від часу перетинає кордон України в особистих та робочих цілях. Посвідчення водія, що належить особі, яка переїжджає на постійне місце проживання в Україну, дійсне на території України протягом 60 днів з дати видачі органами та підрозділами ДМС документів на постійне проживання в Україні і після цього підлягає заміні. Заміна таких посвідчень проводиться після проходження особою медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів. Відповідно до національного законодавства України, особи, які тимчасово перебувають на території України, мають право на керування транспортними засобами за наявності посвідчення водія виданому іноземною державою та відповідають вимогам Віденської конвенції про дорожній рух. Відтак, суд прийшов до висновку, що позивач підтвердив своє право керування транспортним засобом водійським посвідченням Європейського зразка, виданим республікою Польща.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Згідно ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи зазначені норми законодавства, суд приходить до висновку, що положення статті 293КУпАП прямо не вказують, що суд при розгляді справи в порядку КАС наділений повноваженнями, визначеними статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Разом з тим, специфіка такого перегляду полягає в тому, що суд фактично і виконує повноваження органу (посадової особи), яка переглядає постанову у справі по адміністративне правопорушення.

Виходячи з положень частини 2 статті 124 Конституції України, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення, суд вважає за необхідне зазначити, що суд який переглядає постанову у справі про адміністративне правопорушення не може мати менше повноважень, аніж вищестоящий орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення. Суд, який переглядає постанову в порядку КАС, з особливостями, визначеними Кодексом України про адміністративні правопорушення, не може мати менші повноваження аніж апеляційний суд загальної юрисдикції.

Наведене вище дає підстави дійти висновку, що суд наділений усією повнотою тих повноважень, які визначені статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі й правом скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Крім того, дане положення закріплено в ч. 3 ст. 286 КАС України, згідно якої за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи з принципу повноти всебічності та об`єктивності, дотримання порядку розгляду адмінматеріалу, є суттєвим.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова інспектора за наведених вище обставин підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення за 2 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити, за відсутністю у його діях правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити .

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6155517 від 15.11.2025 року винесеною поліцейським 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області капралом поліції Гавриляк Х.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за 2 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 за відсутністю у його діях такого правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 14037, м.Чернігів, вул. Громадська, 66, .

Повний текст рішення виготовлено 16.12.2025

Суддя О.В.Панас