Справа № 420/38791/25
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 грудня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке викладене у листі від 26.09.2025 №27581-26591/М-02/8-1500/25 та в листі від 06.11.2025 №33919-35502/М-10/8-1500/25а, про фактичне припинення ОСОБА_1 пенсійних виплат по інвалідності 3-ї групи загального захворювання (по зору) з 09.08.2025, в умовах подовження дії воєнного стану в Україні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності 3-ї групи загального захворювання (по зору) з 09.08.2025, під час подовження воєнного стану в Україні, із застосуванням положень пункту 14-6.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, та рішення Суду, виходячи з підстав неможливості направлення ОСОБА_1 на проходження оцінювання повсякденного функціонування, з причин визначеними абзацами 16 та 17 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" від 15.11.2024 №1338, із урахуванням всіх належних виплат ОСОБА_1 з 09.08.2025, з часу, коли не нараховувалась пенсія по інвалідності.

Ухвалою суду від 21.11.2025 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

12.12.2025 позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову в якій позивач просить забезпечити позов, шляхом:

- зупинення рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке викладене в листах від 26.09.2025 №27581-26591/М-02/8-1500/25 та від 06.11.2025 №33919-35502/М-10/8-1500/25а, про обмеження ОСОБА_1 виплат пенсії по інвалідності 3-ї групи загального захворювання по 08.08.2025, в умовах подовження воєнного стану в Україні, до набрання законної сили рішенням суду по справі №420/38791/25;

- заборони Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області вчиняти дії направлені на припинення ОСОБА_1 виплат пенсії по інвалідності 3-ї групи загального захворювання, в умовах подовження дії воєнного стану в Україні, до набрання законної сили рішенням суду у справі №420/38791/25.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що починаючи з 09.08.2025, з часу коли ГУ ПФУ в Одеській області припинило нарахування та виплату пенсії по інвалідності, позивач позбавлений основного доходу для існування, можливості оформлення (подовження) виплат державної допомог малозабезпеченим сім`ям, можливості оформити житлову субсидію на житлово-комунальні послуги, права на безоплатне придбання лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування, права на 50-відсоткову знижку вартості проїзду на внутрішніх лініях автомобільного транспорту, в період з 01.10.2025. Позивач також вказує, що якщо суд прийме рішення про задоволення його позовних вимог, то сума заборгованості ГУ ПФУ в Одеській області перед позивачем буде постійно зростати, а виконання рішення суду щодо своєчасного повернення суми заборгованості пенсії по інвалідності може бути унеможливлено за відсутності відповідних коштів Державного бюджету України для забезпечення виконань рішень суду.

Суд розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, суд розглядає заяву у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наявних в справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно із частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина 2 статті КАС України).

Суд зазначає, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Відтак, забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2019 у справі № 826/10936/18, від 30.09.2019 у справі № 420/5553/18 та від 13.07.2023 у справі № 640/16003/22.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими (репутаційними, службовими, іншими) наслідками.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 21.09.2023 у справі № 580/244/23.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного, оцінюючи доводи та аргументи заявника, суд зауважує, що вони не є достатніми та переконливими для висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову за правилами, встановленими статтями 150-151 КАС України, оскільки позивачем не зазначено належних та достатніх аргументів, які свідчили б про те, що існує очевидна небезпека того, що у випадку невжиття судом вказаних заходів до забезпечення адміністративного позову виконання рішення у даній справі стане неможливим або для його виконання необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд зауважує, що можливе настання негативних наслідків не є підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Надання оцінки правомірності рішень відповідача щодо припинення ОСОБА_1 пенсійних виплат по інвалідності 3-ї групи загального захворювання (по зору) з 09.08.2025, в умовах подовження дії воєнного стану в Україні, у спірних правовідносинах можливо лише під час розгляду справи по суті заявлених вимог.

Сама ж лише незгода позивача із такими рішеннями/діями відповідача Головного управ, поза розумним сумнівом, не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Оцінюючи зазначені позивачем у заяві про забезпечення позову доводи, суд враховує, що безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на осіб, яких воно стосується. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.

Однак, суд зауважує, що позивачем заявлено позовну вимогу про визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке викладене у листі від 26.09.2025 №27581-26591/М-02/8-1500/25 та в листі від 06.11.2025 №33919-35502/М-10/8-1500/25а, про фактичне припинення ОСОБА_1 пенсійних виплат по інвалідності 3-ї групи загального захворювання (по зору) з 09.08.2025, в умовах подовження дії воєнного стану в Україні.

У такому випадку, застосування тих заходів забезпечення позову, які просить позивач, а саме, зупинення рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке викладене в листах від 26.09.2025 №27581-26591/М-02/8-1500/25 та від 06.11.2025 №33919-35502/М-10/8-1500/25а, про обмеження ОСОБА_1 виплат пенсії по інвалідності 3-ї групи загального захворювання по 08.08.2025, в умовах подовження воєнного стану в Україні, до набрання законної сили рішенням суду по справі №420/38791/25 та заборони Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області вчиняти дії направлені на припинення ОСОБА_1 виплат пенсії по інвалідності 3-ї групи загального захворювання, в умовах подовження дії воєнного стану в Україні, до набрання законної сили рішенням суду у справі №420/38791/25, суд фактично без надання правової оцінки підставам для такого рішення, тимчасово вирішить майбутній спір по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, а також загальну мету інституту забезпечення позову - охорону прав заявника від реальної та доведеної загрози, суд дійшов висновку, що у даній справі відсутні підстави та умови, які б виправдовували застосування такого попереднього захисту, а тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 156, 248, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статті 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.