Справа № 355/419/25
Суддя: Троценко Т. А.
Дата ухвалення: 2025-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 355/419/25
Провадження № 2-а/355/16/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Троценко Т. А.

за участю секретаря Ліберацької Ю. В.

представника позивача Папенка Р. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому вказав, що постановою серії ЕНА № 4142878 від 24.02. 2025 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. за ч. 4 ст. 126 КУпАП за те, що у м. Києві, де він був зупинений на блок посту, він після зупинки не ввімкнув аварійну сигналізацію та керував транспортним засобом, будучи позбавлений права керування ТЗ Суворівським районним судом м. Одеси 17. 01. 2025 року на 1 рік, чим порушив п. 2. 1.а Правил дорожнього руху України.

Не згоден з постановою, просить визнати постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною та скасувати її, провадження по справі закрити.

В обґрунтування позову зазначив, що працівниками поліції не було задокументовано та обгрунтовано порушенням ним Правил дорожнього руху України, які би давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу, у зв`язку з чим усі наступні вимоги працівників поліції він мав права не виконувати.

Крім того, працівник поліції повідомив, що його позбавлено право керування ТЗ Суворівським районним судом м. Одеси 17. 01. 2025 року, проте про таке рішення йому нічого не відомо.

Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності неправомірно, безпідставно та незаконно, тому просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, справу закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов і пояснив, що не було території особливого руху ТЗ на блокпосту, автомобіль Баранова Д. був зупинений не у законний спосіб, постанови, на яку посилається відповідач у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, не існує, тому просить скасувати постанову, а справу закрити на підставі ч. 3 ст. 286 КУпАП.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, у якій зазначив, що екіпаж РУБІН у складі Струк В. М., Костирка Д. І. здійснювали контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та перевірки документів на території та в межах території із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю відповідно до п. 3 ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію».

Помітивши ТЗ під керуванням позивача, інспектором було надано вимогу про зупинку в місці здійснення спеціального поліцейського контролю, при цьому позивач, зупинившись, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, що є порушенням п. п. 99б, інспектор представився та повідомив позивачу, щоб той надав документи, що посвідчують особу і реєстраційні документи. В ході спілкування та під час перевірки особи позивача за допомогою бази ІПНП «АРМОР» було встановлено, що позивач позбавлений права керування ТЗ терміном на 1 рік постановою Суворівського районного суду м. Одеси від 04. 11. 2024 року.

Інспектором на сукупними проявами об`єктивного складу, що визначені ч. 4 ст. 126 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням оцінив докази, що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, розглянув справу, за результатами якої виніс постанову, оформлену відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення ЕНА № 4142878, 24 лютого 2025 року інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальону полк -2 УПП в м. Києві старшим лейтенантом поліції Струк В. М. винесено постанову відносно ОСОБА_1 , який у о 21:41 год. на Бориспільському шосе був зупинений на блок посту КП 503, після зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію та керував ТЗ, будучи позбавленим права керування транспортними засобами Суворівським районним судом м. Одеси від 17. 01. 2025 року на 1 рік, чим порушив п. 2. 1.а Правил дорожнього руху України.

За вказане правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що відповідачем не надано жодного доказу вчинення ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху України, яке б давало підстави для зупинки належного йому транспортного засобу.

Відповідачем не надано доказів правомірності зупинення ТЗ в режимі та в межах території із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю.

Крім того, у винесеній відповідачем і оспорюваній позивачем постанові відповідач посилається на докази позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом на 1 рік, при цьому вказує на конкретну постанову Суворівського районного суду м. Одеси від 17. 01. 2025 року, хоча у своєму відзиві вказує, що така постанова була винесена 04. 11. 2024 року, тобто оскаржуване рішення винесене на підставі постанови, яка не існує.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням ч. 2 ст. 77 КАС України, п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, є необгрунтованою та такою, що прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, правомірності прийнятого ним рішення, тому суд задовольняє позов і скасовує зазначену постанову.

Частина 3 ст. 286 КАС України передбачає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст. ст. 245,247,251,284 КУпАП, ст. ст. 20,72, 77, 205,241-246,286 КАСУ, суд

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 4142878 від 24. 02. 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір 1211, 20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Баришівського

районного суду Тетяна ТРОЦЕНКО