Справа № 320/28492/24
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року м. Київ справа №320/28492/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України , Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства внутрішніх справ України , Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву", у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України та Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву та Київській області» щодо відмови в підготовці і направленні всіх необхідних документів до Пенсійного фонду України та/або його територіальних і структурних підрозділів та/або управлінь для призначення ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , пенсії за вислугу років відповідно до вимог п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Міністерства внутрішніх справ України та Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву та Київській області» підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві необхідні документи для призначення ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ухвалою суду від 21.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 27.01.2025 замінено співвідповідача у справі з Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву та Київській області» на його правонаступника - Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) (б-р Л. Українки, 26, м. Київ, 01133, код за ).

Ухвалою суду від 25.09.2025 поновлено провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він має необхідний стаж для призначення пенсії за вислугою років згідно з пунктом «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, з приводу чого звернувся до відповідачів. Однак відповідачі відмовили у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві документів для призначення пенсії за вислугою років з тих підстав, що на день звільнення зі служби позивач не мав календарної вислуги в 22 календарних роки і більше, що є необхідною умовою для призначення такого виду пенсії. На думку позивача такі дії відповідачів є протиправним та такими, що порушують його право на пенсійне забезпечення, в зв`язку з чим вона звернулась до суду.

Відповідач, МВС України, подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує позовну заяву та зазначає, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугу років, передбачене пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, оскільки на момент звільнення позивач мав вислугу років у календарному обчисленні лише 19 років, у зв`язку з цим для оформлення та подачі документів до органів Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років немає законних підстав.

Відповідач, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях, не скористався своїм правом подачі відзиву на позовну заяву.

Третя особа, Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, також не скористалася своїм правом надсилання письмових пояснень щодо предмету спору.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З 15 серпня 1996 року по 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 проходив службу в органах та підрозділах Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до Витягу з послужного списку архівної особової справи колишнього майора міліції ОСОБА_1 від 10 липня 2023 року, з 23 грудня 2002 року по 30 квітня 2014 року позивач проходив службу в підрозділах кримінальної міліції у справах неповнолітніх та боротьби з незаконним обігом наркотиків органів внутрішніх справ України на наступних посадах:

- оперуповноваженого відділу кримінальної міліції у справах неповнолітніх 2-го територіального управління міліції Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві з 23 грудня 2002 року по 26 травня 2003 року, Наказ ГУМВС України в місті Києві від 23 грудня 2002 року №427о/с;

- оперуповноваженого відділу по боротьби з незаконним обігом наркотиків 2-го територіального управління Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві з 26 травня 2003 року по 17 грудня 2003, Наказ ГУМВС України в місті Києві від 26 травня 2003 року № 151 о/с;

- оперуповноваженого відділення по боротьби з незаконним обігом наркотиків 4-го територіального відділу міліції Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві з 17 грудня 2003 року по 18 червня 2007 року, наказ ГУМВС України в місті Києві від 17 грудня 2003 року №433о/с;

- старшого оперуповноваженого відділу по боротьби з незаконним обігом наркотиків Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві з 18 червня 2007 року по 18 січня 2008 Старшого оперуповноваженого відділу по боротьби з незаконним обігом наркотиків Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві з 18 січня 2008 року по 15 липня 2008 року, Наказ ГУМВС України в місті Києві від 18 січня 2008 року №44о/с;

- оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків 4-го територіального відділу міліції Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві з 15 липня 2008 року по 11 червня 2010 року, Наказ ГУМВС України в місті Києві від 15 липня 2008 року №677о/с;

- старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві з 11 червня 2010 року по 27 червня 2012 року, Наказ ГУМВС України в місті Києві від 11 червня 2010 року №577о/с;

- начальника сектору боротьбі з незаконним обігом наркотиків 4-го територіального відділу міліції Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві з 27 червня 2012 року по 30 квітня 2014 року по, Наказ ГУМВС України в місті Києві від 27 червня 2012 року №354о/с;

Згідно з наказом ГУ МВС України в місті Києві №1017о/с від 06 листопада 2015 року позивача, майора міліції, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції 3-го відділу міліції (з обслуговування мікрорайону «Нивки») Шевченківського районного управління звільнено зі служби з 06 листопада 2015 року за пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України про національну поліцію « та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» за пунктом 64Г (через скорочення штатів). Відповідно до цього наказу вислуга років Позивача на день звільнення в календарному обчисленні складає 19 років 01 місяць 19 днів, у пільговому обчисленні 23 роки 05 місяців 05 днів.

30 січня 2024 року позивач звернувся до Державної установи «територіальне медичне об`єднання МВС України по місту Києву із заявою про оформлення і подання документів до Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

01 квітня 2024 року Міністерство внутрішніх справ України своїм листом 9019/51-2024 відмовило позивачу в оформленні і поданні необхідних документів для призначенні пенсії за вислугою років, мотивуючи це тим, що вислуга років позивача у календарному обчисленні на день звільнення становить 19 років 01 місяць 19 днів, у зв`язку з чим для оформлення та подачі документів до органів Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років не має законних підстав та повернуло подані документи.

Позивач вважає дії відповідачів щодо відмови в зарахування до вислуги років для призначення пенсії вислуги років на пільгових умовах та оформленні і направленні всіх необхідних документів до Пенсійного фонду України та/або його територіальних і структурних підрозділів та/або управлінь для призначення позивачу пенсії за вислугою років протиправними, та звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII).

Пунктом «а» ч.1 ст.12 Закону №2262-XII визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

При призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення (частина 4 стаття 17 Закону №2262-XII).

Згідно зі статтею 17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 затверджений "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" (далі - постанова №393).

Порядок № 393 визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Так, пунктом 3 Порядку №393 було передбачено зарахування на пільгових умовах відповідних періодів служби у відповідних співвідношеннях до вислуги років для призначення пенсій.

Також, цим пунктом було передбачено, що у разі наявності двох і більше підстав для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах одного і того ж періоду служби вислуга обчислюється за тією підставою, яка дає найбільші пільги.

В свою чергу, пунктом 4 постанови №393 було передбачено, що строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, у календарному обчисленні, а в разі її проходження в умовах, визначених у пункті 3 цієї постанови, у віддалених і високогірних місцевостях або в інших умовах, які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.

Також право на призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах підтверджується усталеною практикою Верховного Суду.

Так, Верховного Суду постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а зазначив про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Відповідний висновок щодо права на призначення пенсії за вислугу років на пільгових умов викладений і в постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18.

Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Вказана позиція Верховного Суду залишається незмінною і на цей час: постанови Верховного Суду від 09.06.2022 №120/3521/20-а, від 22.06.2022 №761/29252/17, від 27.07.2022 №766/4549/17 та ін.

Отже, положеннями Закону та постанови №393 було передбачено право на призначення та виплату довічної пенсію за вислугу років на пільгових умовах.

Проте, у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України 16.02.2022 постанови № 119 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 така редакція Порядку зазнала змін (набрання чинності 19.02.2022).

Так, пункт 2-1 Порядку №393 визначав, що для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Пунктом 1 Порядку №393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

Водночас пунктом 3 Порядку №393 визначено стаж, який зараховується на пільгових умовах до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Отже, після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393, і стаття 12 Закону №2262-XII, і Постанова №393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.

Виходячи з положень статті 12 Закону №2262-XII та пунктів 1 та 2-1 Постанови №393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови №393 визначає, що певні періоди, підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Тобто, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 усунуто розбіжності між Законом № 2262-XII та постановою №393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII.

Як зазначалось судом раніше, позивач був звільнений 06.11.2015, тобто позивача було звільнено до внесення змін в Порядок №393 постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, переглядаючи справу №520/5695/23 в касаційному порядку, у постанові від 10.12.2024 підтримав правовий висновок, викладений у раніше ухваленій постанові Верховного Суду від 14.11.2023 у справі №600/3836/22-а про те, що до правовідносин, пов`язаних з призначенням пенсії за вислугу років відповідні правові норми, зокрема, Порядку №393 підлягають застосуванню в тій редакції, яка була чинна на момент звернення особи із заявою про оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років.

Отже, застосуванню підлягає норми Порядку №393 у редакції, до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119.

При цьому суд звертає увагу, що позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії, проте в нього наявний відповідний пільговий стаж, який становить 23 роки 05 місяців 05 днів, що відповідає нормативним приписам п. «а» ч.1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками, сформульованими Верховним Судом у постановах від 25.05.2022 у справі №480/4643/20, від 10.06.2024 у справі №260/4588/23, від 20.11.2024 у справі №380/8441/21, 27 листопада 2024 року у справі №420/29256/23.

Встановлені обставини справи в їх сукупності дають підстави для висновку, що твердження відповідача щодо обрахунку вислуги років для призначенні пенсій згідно з п.«а» ст.12 Закону №2262-XII, виходячи виключно з календарних днів служби, без врахування періодів служби, яка обчислюється на пільгових умовах, безпідставні та необґрунтовані.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до Постанови Шостого апеляційного суду від 28.08.2025 у справі 640/13694/22 визнано протиправними та нечинними:

-пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393";

-підпункт 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393";

-пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393";

-пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393".

Наведене підтверджує право позивача на обчислення вислуги років із урахуванням пільгових періодів служби, у тому числі тих, що підлягають зарахуванню кратним обчисленням, відповідно до вимог законодавства, чинного до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16.02.2022, яка визнана судом частково протиправною та нечинною.

При цьому, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 №1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою Правління ПФУ від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку №3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом (2262-12), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Відповідно до п.7 Порядку № 3-1 для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи:

заява про призначення пенсії (додаток 1);

грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби;

військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію);

документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону (2262-12);

довідка МСЕК про визнання особи інвалідом;

копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання

відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті);

довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк";

копія паспорта.

Пунктом 12 Порядку №3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

Наказом МВС України від 25.02.2019 №129 «Про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій» визначено в МВС України уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання (перерахунку) пенсій - Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України з покладенням таких функцій на управління координації пенсійних та соціально-гуманітарних питань цього Департаменту.

Наказом МВС України від 16.04.2021 №291 внесені зміни до пункту 1 наказу МВС України від 25.02.2019 №129 «Про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій», та відповідно до цих змін територіальні медичні об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по областях, місту Києві визначені уповноваженими установами за видачу довідок про розмір грошового забезпечення з покладенням таких функцій на відповідні сектори (відділ) із соціально-гуманітарних питань цих державних установ.

Суд звертає увагу, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення їм пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії та встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №537/1980/16-а, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 червня 2020 року у справі №554/2032/17.

Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом враховано, що листом 9019/51-2024 від 01.04.2019 МВС України відмовило позивачу у оформленні і поданні необхідних документів для призначенні пенсії за вислугою років, мотивуючи це тим, що вислуга років позивача у календарному обчисленні на день звільнення становить 19 років 01 місяць 19 днів, у зв`язку з чим для оформлення та подачі документів до органів Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років не має законних підстав та повернули подані документи.

При цьому, пунктом 12 вказаного Порядку №3-1 передбачено, що у разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені п. 6 цього Порядку.

Виходячи з того, що відповідачами не було підготовлено подання на призначення пенсії за вислугу років, не здійснено обчислення вислуги років для призначення пенсії після того як відповідний пакет документів (заява та додатки до неї) був розглянутий уповноваженими працівниками останнього, суд дійшов висновку, що дії відповідачів з невиконання положень пункту 7 Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 та Розділу II Наказу МВС від 17.09.2018 №760 «Про затвердження Інструкції про організацію роботи з оформлення документів Для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо неоформлення подання про призначення пенсії та направлення позивача про призначення пенсії разом з документами, визначеними пунктом 7 Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 та Розділу III Наказу МВС від 17.09.2018 №760 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є протиправними.

Вирішуючи дану справу, суд враховує, що 22.04.2024 наказом МВС України №259 визнано таким, що втратив чинність наказ МВС України від 25.02.2019 № 129 «Про визнання в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунок) пенсій» (зі змінами).

Таким чином, з 22.04.2024 ДУ ТМО по областях втратили повноваження з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсії та на оформлення та направлення до ПФУ довідок про розмір грошового забезпечення, які раніше були покладені на відповідні сектори (відділи) із соціально-гуманітарних питань цих державних установ.

Пунктом 1 наказу МВС України від 22.04.2024 № 259 визначено в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсії Відділ координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України.

Отже, у спірних правовідносинах Відділ координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України уповноважений на підготовку та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України та Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву та Київській області» щодо відмови в підготовці і направленні всіх необхідних документів до Пенсійного фонду України та/або його територіальних і структурних підрозділів та/або управлінь для призначення ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , пенсії за вислугу років відповідно до вимог п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язати МВС України оформити і направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Таким чином, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується квитанцією, копія якої долучена до матеріалів справи.

Враховуючи часткове задоволення позову, вказана сума судового підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень МВС України у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України та Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву та Київській області» щодо відмови в підготовці і направленні всіх необхідних документів до Пенсійного фонду України та/або його територіальних і структурних підрозділів та/або управлінь для призначення ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , пенсії за вислугу років відповідно до вимог п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві необхідні документи для призначення ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Міністерства внутрішніх справ України (01601, м.Київ, вул.Богомольця, 10 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.