Справа № 120/7891/25
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/7891/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вільчинський Олександр Ванадійович

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

11 грудня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 01.12.2019 року по 30.09.2021 року в сумі 190833,12 (сто дев`яносто тисяч вісімсот тридцять три грн. 12 коп), та з 01.12.2021 року по 30.04.2024 року в розмірі 64000 (шістдесят чотири тисячі грн) загалом 254833,12 (двісті п`ятдесят чотири тисячі вісімсот тридцять три грн. 12 коп.);

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду Украйни у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з з 01.12.2019 року по 30.09.2021 року в сумі 190833,12 (сто дев`яносто тисяч вісімсот тридцять три грн. 12 коп), та з 01.12.2021 року по 30.04.2024 року в розмірі 64000 (шістдесят чотири тисячі грн) загалом 254833,12 (двісті п`ятдесят чотири тисячі вісімсот тридцять три грн. 12 коп.).

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 11.06.2025 відмовлено у відкритті провадження за вказаною позовною заявою на підставі п.2 ч.1 ст.170 КАС України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до необґрунтованої відмови у відкритті провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що вимоги про стягнення вказаних коштів заявлені до відповідача вперше. Щодо таких вимог відсутнє судове рішення.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2025, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно із частиною першою статті 171 КАС України після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі; у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі №120/7740/21-а, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії, починаючи з 01.12.2019, з урахуванням довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" №737 від 24.06.2021, а також здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Крім того, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.03.2024 у справі №120/16115/23, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.10.2021 здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з урахуванням виплачених сум.

Позивач, обґрунтовуючи підстави звернення до суду із цим позовом зазначає, що на виконання рішень Вінницького окружного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі №120/7740/21-а та від 29.03.2024 у справі №120/16115/23, відповідачем нараховані суми пенсії у загальному розмірі 254833,12 грн, що також підтверджено листом відповідача, однак на думку позивача, з вини відповідача ці суми пенсії не виплачені.

Позивач, не погоджуючись з повнотою виконання судового рішення, звернувся до суду з новим позовом, фактичною підставою якого є незгода позивача з діями пенсійного органу щодо виконання рішень у справах №120/7740/21-а та №120/16115/23 в частині невиплати пенсії, нарахованої у зв`язку з проведенням її перерахунку на виконання судових рішень.

При цьому, матеріали позовної заяви не містять доказів звернення позивача до органів примусового виконання рішень щодо примусового виконання рішень Вінницького окружного адміністративного суду у справах №120/7740/21-а та №120/16115/23.

Фактично зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач їх обґрунтовує зводиться до незгоди позивача з діями відповідача на виконання рішень Вінницького окружного адміністративного суду у справах №120/7740/21-а та №120/16115/23.

Відтак, спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням рішень Вінницького окружного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі №120/7740/21-а та від 29.03.2024 у справі №120/16115/23. Тобто, позовні вимоги зводяться до оскарження дій відповідача щодо невиконання вказаних рішень суду.

Разом з цим, суд зауважує, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" , у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 у справі № 686/23317/13-а, 16 лютого 2019 у справі № 816/2016/17.

При цьому, у статті 382 КАС України визначені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відтак, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18, від 09.07.2019 у справі №826/17587/18, від 11.12.2020 у справі № 826/13146/18, від 30.01.2024 у справі №640/20021/22 та від 23.07.2024 у справі №320/15401/23.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.