Справа № 300/2487/25
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"12" грудня 2025 р. справа № 300/2487/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Боршовського Т.І., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника Військової частини НОМЕР_1 від 15.04.2025 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ОПБр, в/ч НОМЕР_2 , відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (ОПБр, в/ч НОМЕР_2 ), пп НОМЕР_3 щодо необчислення та невиплати позивачу за період з 01.08.2022 по 19.05.2023 грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення) з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року; зобов`язати відповідача - 57 окрему мотопіхотну бригаду імені кошового отамана АДРЕСА_1 (ОПБр, в/ч НОМЕР_2 ), пп НОМЕР_3 здійснити нарахування позивачу ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.08.2022 по 19.05.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №704 від 30 серпня 2017 року; зобов`язати відповідача - 57 окрему мотопіхотну бригаду імені кошового отамана АДРЕСА_1 (ОПБр, в/ч НОМЕР_2 ), пп НОМЕР_3 здійснити виплату позивачу ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.08.2022 по 19.05.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №704 від 30 серпня 2017 року за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ОПБр, в/ ч НОМЕР_2 ), пп НОМЕР_3 , КЕКВ 2112 Грошове забезпечення військовослужбовців, з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.04.2025 відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) та витребувано в ІНФОРМАЦІЯ_1 (ОПБр, військова частина НОМЕР_1 ) документи в підтвердження доведення до відома ОСОБА_1 усіх належних йому сум при звільненні (як от: грошовий атестат, розрахункова відомість, чи інші документи, що підтверджують такі обставини).
16.04.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява представника Військової частини НОМЕР_1 від 15.04.2025 про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском ОСОБА_1 строку звернення до суду. В обґрунтування вказаного клопотання представник відповідача зазначив, що позивач пропустив трьохмісячний строк звернення до суду з цим позовом, оскільки звільнений з військової служби 29.07.2023. Окрім цього, представника Військової частини НОМЕР_1 вказав, що позивач не сплатив судовий збір за подання до суду цього позову, а наявність в позивача статусу учасника бойових дій не звільняє від сплати судового збору у всіх спорах.
Розглянувши заяву представника Військової частини НОМЕР_1 від 15.04.2025 про залишення позовної заяви без розгляду, суд вказує на таке.
Щодо дотримання позивачем встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку звернення до суду з цим адміністративним позовом.
Строки звернення до суду регламентовано статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).
Частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Згідно з частиною третьою та п`ятою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Оскільки положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців), тому такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, зокрема, частиною другою цієї статті.
Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:
Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
65. Підсумовуючи наведене, Судова палата зазначає, що, вирішуючи питання щодо застосування статті 233 КЗпП України, в частині строку звернення до суду з вимогами про стягнення заробітної плати, дійшла таких висновків:
65.1. Якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин).
65.2. З урахуванням пункту 1 глави XIX Прикінцеві положення КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651, відлік тримісячного строку звернення до суду зі спорами, визначеними статтею 233 КЗпП України, почався 01 липня 2023 року.
Оскільки спірних правовідносин стосуються складової грошового забезпечення за період після 19.07.2022, то до них підлягає застосуванню норма статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, яка передбачає право на звернення до суду в трьохмісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
Як визначено підпунктом 11.1 пункту 11 "Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту", затверджених наказом Міністра оборони України від 22.05.2017 за №280, з урахуванням змін, внесених наказом Міністра оборони України від 22.04.2021 за №104 (далі - Правила № 280), грошовий атестат видається військовослужбовцю військовою частиною, в якій він перебуває на грошовому забезпеченні, у таких випадках, зокрема, звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби), вибуття до нового місця служби (навчання) з виключенням зі списків особового складу військової частини. Щодо порядку видачі грошових атестатів, підпунктом 11.3 пункту 11 Правил № 280, то грошовий атестат виписується у двох примірниках на кожного військовослужбовця окремо (друкованим способом або ручкою), підписується командиром військової частини і начальником фінансового органу і засвідчується особистим підписом власника грошового атестата та відтиском гербової печатки з найменуванням частини, зазначеної в атестаті, та реєструється у журналі реєстрації вихідної документації. Перший примірник грошового атестата видається під підпис у картці особового рахунку військовослужбовця, в якій зазначається дата його видачі, а другий залишається в діловодстві фінансового органу військової частини.
02.05.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява представника відповідача від 02.05.2025, в якій повідомлено суд, що у Військовій частині НОМЕР_1 з урахуванням безпосередньої участі в бойових діях та перебування під постійними обстрілами не збереглися документи, які можуть підтвердити безпосереднє вручення позивачу документів в підтвердження доведення до відома ОСОБА_1 усіх належних йому сум при звільненні, а тому надати такі документи не представляється можливим.
Таким чином, суду не подано доказів про те, що позивачу вручений грошовий атестат (або іншу достовірну та документально підтверджену інформацію про обсяг і характер виплачених йому сум).
Надані суду копії наказу командира Військової частини НОМЕР_4 по стройовій частині № 210 від 29.07.2023 про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини та всіх видів забезпечення не містять інформації про інформування ОСОБА_1 про конкретні суми, які нараховані йому при звільненні.
Тобто відповідач не довів (не надав доказів), а суд самостійно не встановив факт отримання позивачем письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, як це передбачено у статті 116 КЗпП України, зокрема:
- про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, роботодавець повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум;
- про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.
Також суд звертає увагу сторін на висновки, сформовані Верховним Судом у постанові від 25.09.2025 у справі № 440/9690/24, за змістом яких:
"…Чинна редакція частини другої статті 233 КЗпП України містить поняття "суми, що належать працівникові при звільненні".
З огляду на викладене Суд дійшов висновку про те, що спірні правовідносини регулюються частиною другою статті 233 КЗпП України, якою визначено тримісячний строк (з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні) звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні.
На переконання Суду, початок перебігу строку звернення до суду у цій справі, з урахуванням частини другої статті 233 КЗпП України (у чинній редакції), слід пов`язувати з моментом, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум. Таким моментом може бути день вручення грошового атестату, розрахункового листа, довідки про нараховані та виплачені суми тощо.
За викладених вище обставин, суд дійшов висновку, що спірні між сторонами обставини в частині дотримання позивачем строку звернення до суду необхідно тлумачити на користь позивача, з метою забезпечення права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, за відсутності доказів того, що ОСОБА_1 під час звільнення з військової служби набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум грошового забезпечення, суд вважає, що позивачем дотримано строк звернення до суду з цим позовом.
Щодо доводів представника Військової частини НОМЕР_1 про те, що позивач не сплатив судовий збір за подання до суду цього позову, то суд звертає увагу на таке.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначає Закон України «Про судовий збір».
Пільги щодо сплати судового збору встановлені статтею 5 Закону України «Про судовий збір».
Так, згідно пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
З огляду на зміст позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , спір у цій справі стосується нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.08.2022 по 19.05.2023, що за своєю природою є заробітної платою військовослужбовців, а тому ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання до суду цього позову.
Підсумовуючи, суд дійшов висновку відмовити в задоволення заяви представника Військової частини НОМЕР_1 від 15.04.2025 про залишення позовної заяви в цій справі без розгляду.
Керуючись статями 122, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні заяви представника Військової частини НОМЕР_1 від 15.04.2025 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Ухвалу суду може бути оскаржено в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.