Справа № 160/567/25
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/567/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року в адміністративній справі №160/567/25 (головуючий суддя першої інстанції - Рябчук О.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області; Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області; Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області; Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В

Позивач 09.01.2025 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області; ГУ ПФУ в Тернопільській області; ГУ ПФУ в Хмельницькій області; ГУ ПФУ в Черкаській області, в якому просила:

- визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області №84 від 18.10.2024 року щодо відмови в призначенні їй пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити та виплачувати їй пенсію за віком відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 29.08.2024 року, зарахувавши до стажу роботи за списком №2 періоди з 10.03.2010 року по 30.12.2010 року, з 23.01.2004 року по 18.12.2005 року та листопад 2008 року, та зарахувати до загального стажу період виплати допомоги по безробіттю з 01.01.2001 року по 29.06.2001 року.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що маючи необхідний пільговий стаж роботи по Списку №2, позивач звернулась до пенсійного органу із заявою від 12.08.2024 року про призначення пенсії за віком відповідно ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте пенсійний орган прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії №84 від 18.10.2024 року. Позивач не погоджується із вказаною відмовою та вважає, що спірне рішення суперечить Закону України «Про пенсійне забезпечення»

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №84 від 18.10.2024 року щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 10.03.2010 р. по 30.12.2010 р. та до загального стажу період виплати допомоги по безробіттю з 01.01.2001 року по 29.06.2001 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - ГУ ПФУ в Тернопільській області подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та винести постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт зазначає, що висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на законі. Посилаючись на положення статті 114 Закону №1058 вказує, що вирішальними умовами для призначення пільгової пенсії є наявність необхідного пільгового стажу та досягнення особою пенсійного віку. Відповідно наданим з заявою документам пільговий стаж позивача становить по Списку №1 - 00 років 06 місяців 10 днів та пільговий стаж по Списку №2 - 2 роки 10 місяців 28 днів. Період роботи з 10.03.2010 року по 30.12.2010 року згідно довідки №3 від 27.01.2021 року, виданої ТОВ «ВСМПО» Титан України» не може бути враховано, оскільки пільгова довідка не відповідає додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подала, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

У період з 26.05.2025 року по 09.06.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. та суддя-член колегії Білак С.В. перебували у відпустці. У період з 24.06.2025 року по 27.06.2025 року та з 25.07.2025 року по 29.07.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 01.09.2025 року по 15.09.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 24.09.2025 року по 11.11.2025 року та з 13.11.2025 року по 09.12.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.08.2024 року позивач звернулася до ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком по Списку №2 відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

20.08.2024 року ГУ ПФУ в Хмельницькій області прийнято рішення №84 про відмову у призначенні пенсії, оскільки страховий стаж особи становить 30 років 4 місяці 29 днів. Пільговий стаж становить 6 місяців 10 днів. До пільгового стажу не зараховано: періоди з 10.03.2010 по 30.12.2010 згідно довідки від 27.01.2021 №3 виданої ТОВ «ВСМПО Титан Україна», оскільки пільгова довідка не відповідає додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, відсутній підпис керівника організації та будь яка інформація про право підпису заступника директора виконавчого з кадрових, економічних та правових питань».

Комісією при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 23.09.2024 року прийнято рішення №10 за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, яким підтверджено період роботи з 19.12.2005 по 31.10.2008, з 01.12.2008 по 15.12.2008 для зарахування до пільгового стажу за Списком № 2.

27.09.2024 року ОСОБА_1 повторно звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

04.10.2024 року ГУ ПФУ в Черкаській області прийнято рішення №84 про відмову у призначенні пенсії, оскільки страховий стаж особи становить 30 років 3 місяці 29 днів. Пільговий стаж становить 3 роки 5 місяців 8 днів, з них 6 місяців 10 днів - Список №1, 2 роки 10 місяців 28 днів - Список №2. До страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу не враховано періоди з 10.03.2010 по 30.12.2010 згідно довідки від 27.01.2021 №3 виданої ТОВ «ВСМПО Титан Україна», оскільки пільгова довідка не відповідає додатку № 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, відсутній підпис керівника організації та будь-яка інформація про право підпису заступника директора виконавчого з кадрових, економічних та правових питань».

Рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області та ГУ ПФУ в Черкаській області про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах позивачем не оскаржуються.

11.10.2024 року позивач втретє звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

18.10.2024 року ГУ ПФУ в Тернопільській області прийнято рішення №84 про відмову у призначенні пенсії , яким наведено наступний розрахунок стажу: Старховий стаж особи становить 30 років 00 місяців 00 днів. Пільговий стаж на дату звернення становить 03 роки 05 місяців 08 днів ( пільговий стаж по Списку №1 становить 00 років 06 місяців 10 днів та пільговий стаж по Списку №2 становить 2 роки 10 місяців 28 днів).

До страхового стажу не зараховано період виплати допомоги по безробіттю з 01.01.2001 по 29.06.2001, оскільки між наданою довідкою №202 від 09.08.2024 та записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 дата видачі 28.04.1987 міститься розбіжність. Даний період потребує уточнення.

До пільгового стажу не враховано періоди з 10.03.2010 по 30.12.2010 згідно довідки від 27.01.2021 №3 виданої ТОВ «ВСМПО Титан Україна», оскільки пільгова довідка не відповідає додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, відсутній підпис керівника організації та будь яка інформація про право підпису заступника директора виконавчого з кадрових, економічних та правових питань».

Не погоджуючись з рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області, позивач оскаржила таке рішення до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (в редакціях на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із частиною першої статті 1 Закону №1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 13 Закону №1788-XII (в редакції від 02.03.2015 року) фактично введено поетапне збільшення пенсійного віку та стажу для працівників, зайнятих на роботах, визначених вказаною нормою, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Конституційного Суду України за №1-р/2020 від 23.01.2020 року у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

Таким чином, враховуючи відновлення рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) редакції статті 13 Закону №1788-XII, яка діяла до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, суд першої інстанції правильно визначив, що на даний час існує дві чинних норми, якими по різному встановлено вік жінок, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, а саме:

- пунктом «б» частини другої статті 13 Закону №1788-XII передбачено право на пенсію за віком жінок, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

- статтею 114 Закону України №1058-IV передбачено право на пенсію за віком працівникам зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також передбачено поетапне збільшення пенсійного віку та стажу для працівників, зайнятих на роботах, визначених вказаною нормою, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до абзаців першого другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Також, згідно із абзацом першого пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відтак, з 23.01.2020 року в Україні існують два закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, які входять до Списку №2, а саме: пункт «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ та пункт 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV у редакції Закону України від 03.10.2017 року №2148-VІІІ.

У спірних правовідносинах, норми вказаних законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає:

- 50 років за пунктом «б» статті 13 Закону 1788-ХІІ (у редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ);

- 55 років за пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV у редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2148-VІІІ.

Враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи, суд вважає обґрунтованою позицію позивача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин п.«б» ст.13 Закону №1788 у редакції, яка діяла до Закону України від 02.03.2015 року №213.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №2 періодів роботи з 10.03.2010 року по 30.12.2010 року, з 23.01.2004 року по 18.12.2005 року та листопад 2008 року, апеляційний суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 28 квітня 1987 року, позивач має наступні записи щодо пільгових періодів роботи:

- Марганецький міський центр зайнятості;

- 01.01.2001 розпочато виплату матеріальної допомоги згідно ст. 28 п. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Наказ № 1 від 01.01.2001р.;

- 29.06.2001 закінчено виплату матеріальної допомоги згідно ст. 30 п. 1-з Закону України «Про загальнодержавне соціальне страхування на випадок безробіття». Наказ № 5399 від 09.07.2001р.;

- Закрите акціонерне товариство «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ»;

- 23.01.2004 принята в трубоволочильний цех різником заготовок другого розряду. Розп. В-10 від 23.01.2004р.;

- 15.11.2004 переведена в трубоволочильному цеху різьбяром заготовки третього розряду. Розп. № 33 від 15.11.2004;

- 15.07.2008 переведена в трудоволочильному цеху різьбяром труб на обробці третього розряду. Розп. № 1 від 15.07.2008р.;

- 15.12.2008р. звільнений з заводу згідно ст. 40 п. 1 КЗпП України за скороченням чисельності робітників. Розп. УВ 235 від 16.12.2008р.;

- «Трубний завод ВСМПО АВІСМА» Філія ТОВ « ВСМПО Титан Україна»;

- 10.03.2010 прийнята в трубоволочильний цех цеху різьбяром труб на обробці третього розряду. Розп. №Б-4 від 10.03.2010;

- 09.10.2010 звільнено з роботи згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України по закінченню строку трудового договору. Розп. № 54 від 09.10.2010р.;

- «Трубний завод ВСМПО АВІСМА» Філія ТОВ « ВСМПО Титан Україна»;

- 10.10.2010 прийнята в трубоволочильний цех різьбяром труб на обробці третього розряду. Розп. №Б-527 від 10.10.2010р.;

- 22.12.2010 звільнено з роботи згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Розп. №462 від 22.12.2010р.;

- ТОВ «ВСМПО Титан Україна»;

- 23.12.2010р. прийнята в трубоволочильний цех різьбяром труб на обробці третього розряду. Розп. № Б-307 від 23.12.2010р.;

- 31.12.2010р. звільнено з роботи згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України за закічненням строку трудового договору. Розп. № 1 від 31.12.2010 р. (а.с.12-21)

ТОВ «ВСМПО Титан Україна» 27.01.2021 надано довідку № 3 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_2 , про те, що вона працювала повний робочий день в «Трубний завод ВСМПО-Авісма» філія ТОВ «ВСМПО Титан Україна» у трубоволочильному цеху і за період з 10.03.2010р. по 30.12.2010р. виконувала роботу різальника труб і заготовок, що передбачено Списком № 2 розділом ІІІ підрозділом 4а за кодом КП 3.4а, що передбачено Постановою КМУ № 36 від 16.01.2003р.

Довідку видано на підставі особистої справи, штатного розкладу, контрольних табелів.

Атестацію проведено на підставі наказу № 119 від 10.06.2010 р. по «Трубний завод ВСМПО-Авісма» філія ТОВ «ВСМПО Титан Україна», наказу №188/1 від 23.12.2010 р. по ТОВ «ВСМПО Титан Україна».

Доводи скаржника про те, що надана позивачем довідка від 27.01.2021 №3 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів, яка видана ТОВ «ВСМПО Титан Україна», не відповідає додатку 5 Порядку №637, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі доводи не грунтуються на положеннях чинного законодавства та не підтверджені належним чином.

Трудова книжка позивача, яка є основним документів на підтвердження стажу особи, в частині спірних періодів пільгової роботи позивача оформлена у відповідності до вимог законодавства, в трудовій книжці містяться відомості найменування посад, вказані записи вчинені на підставі наказів по підприємству про переведення на роботу та звільнення, який завірений підписом уповноваженої особи та печаткою підприємства.

Також, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №422 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 4.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

При цьому, трудова книжка позивача в частині спірних періодів містить відомості про атестацію робочих місць, які займала позивачка, за Списком №2 для поширення пільг пенсійного забезпечення.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідачем допущено неналежну перевірку наданих позивачем документів, не забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду її заяви, відсутність належного обґрунтування рішення суб`єкта владних повноважень та передчасні висновки про недостатність у позивачки страхового стажу для призначення їй пенсії, без належного дослідження документів та без врахування норм права, що регулюють спірні правовідносини.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 18.10.2024 № 84 є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що при обрахуванні пільгового стажу позивача зазначені вище спірні періоди не враховувались, то колегія суддів вважає, що задоволення повністю позовних вимог, без перевірки суб`єктом владних повноважень дотримання заявником усіх визначених законом умов, буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а відтак в цій частині позов задовольнив частково, шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд зазначає, що пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У зв`язку із чинністю вказаної вище норми Порядку №22-1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області розглянуто заяву позивача про призначення пенсії, який у розглянутому спорі є органом, що призначає пенсію.

Таким чином, суд першої інстанції правильно зобов`язав саме Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області вчинити дії, направлені на поновлення порушених ним прав позивача.

Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року в адміністративній справі №160/567/25 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року в адміністративній справі №160/567/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко