Справа № 320/12349/25
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року № 320/12349/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з вимогами:

- визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Обухівського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Кухаря Олексія Юрійовича в провадженні якого перебуває ВП №75588545 та який не вчинив дій щодо закінчення ВП №75588545 від 19.07.2024;

- зобов`язати старшого державного виконавця Обухівського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Кухаря Олексія Юрійовича або іншого державного виконавця, в провадженні якого перебуватиме виконавче провадження, закінчити ВП №75588545 від 19.07.2024 шляхом винесення відповідної постанови про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 04.04.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про наявність у відповідача законних підстав для закінчення виконавчого провадження №75588545 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору, оскільки вказане провадження виокремлене з виконавчого провадження №69981390 у рамках якого виконавчий документ визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи своїм правом, передбаченим статтею 162 КАС України не скористався, із відзивом до суду не звернуся.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

На виконанні Обухівського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) в межах ВП №69981390 від 05.10.2022 перебував виконавчий лист №754/10595/15-ц від 07.11.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державниий експортно-імпортниий банк України» заборгованості за кредитним договором у сумі 389 633,86 доларів США, пені в сумі 3 072 570,35 грн та витрат по сплаті судового збору в сумі 3 654,35 грн.

Судом встановлено, що ВП №69981390 закінчено 18.07.2024 на підставі п.9 ч. 1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" у звязку з позасудовим врегулюванням спору - добровільного погашення боргу.

19.07.2024 відповідачем виведено окреме виконавче провадження №75588545 для стягнення виконавчого збору.

Надалі, 28.12.2024 позивачем до Обухівського ВДВС в Обухівському районі Київської області направлена заява про закінчення виконавчого провадження Nє75588545 про стягнення виконавчого збору.

У заяві повідомлялося, що постановою Київського апеляційного суду від 18.12.2024 у справі №754/10595/15-ц ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 11.09.2024 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №754/10595/15-ц, виданий 07 листопада 2016 року Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості за кредитним договором в сумі 389 633,86 доларів США, пені в сумі 3 072 570,35 грн та витрат по сплаті судового збору в сумі 3 654,35 грн.

У відповідь на вказану заяву листом від 29.01.2025 за вих.№3534 Обухівський ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) відмовив у задоволенні заяви та не закінчив ВП №75588545. Свою відмову виконавчий орган мотивував тим, що ВП №75588545 відкрито на підставі іншого, ніж вказаного виконавчого листа, який визнанни судом таким, що не підлягає виконанню.

Позивач вважає, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, яка полягає у відмові закінчити виконавче провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження").

Частиною 1 ст. 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

У відповідності до вимог п.7 ч.5статті 27 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

При цьому, частина 1статті 39 цього Закону передбачає виключний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження, зокрема, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню ( пункт 5 ч.1 ст.39 Закону).

У той же час, суд звертає увагу, що виконавче провадження №69981390 завершено на підставі п. 1 ч. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону.

У даній справі позивач наполягає на необхідності закінчення виконавчого провадження №75588545 щодо стягнення виконавчого збору у зв`язку з визнанням виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, проте, постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 09.11.2022 є виконавчим документом і не була скасована чи визнана судом такою, що не підлягає виконанню, що автоматично виключає застосування державним виконавцем конкретно до виконавчого провадження №75588545 такої процесуальної дії як закінчення згідно з пунктом 5 частини першоїстатті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Чинним законодавством з примусового виконання рішень не передбачено взаємозв`язку між визнанням виконавчого документу, таким, що не підлягає виконанню та постановою про стягнення виконавчого збору, винесеної в рамках виконавчого провадження щодо виконання виконавчого документа, який визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20.04.2020 по справі 480/3069/19, від 04.06.2020 по справі №240/5895/19.

Крім того, стверджуючи про протиправну бездіяльність відповідача, що полягає у відмові закінчити виконавче провадження, позивач фактично висловлює свою незгоду з рішенням державного виконавця про стягнення виконавчого збору, що не є предметом даного позову та не охоплюється межами даного судового розгляду.

Таким чином, перевіривши дії державного виконавця у виконавчому провадженні №75588545 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 09.11.2022 на відповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження», суд не вбачає підстав для закінчення виконавчого провадження, відтак протиправна бездіяльність з боку державного виконавця при виконанні виконавчого документа відсутня.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.