Справа № 420/3070/25
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3070/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Одеса

У залі судових засідань №11

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Товтин В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - Титаренка Д.С.

представника відповідача - Кобилянської Д.М.

представника відповідача - Норель О.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.10.2024 року №44508/15-32-23-02.

За цією позовною заявою судом відкрито загальне позовне провадження, призначене підготовче засідання та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, а позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що податковим органом із порушенням законодавства проведена позапланова виїзна документальна перевірка позивача з питань податкового контролю при виплаті процентів нерезиденту «RCU Holdings» (Республіка Кіпр). За результатами перевірки податковим органом складене податкове повідомлення-рішення, оскільки при виплаті процентних доходів нерезиденту «RCU HOLDINGS LTD» позивачем безпідставно застосовано пільгову ставку податку, внаслідок чого не утримано податок з доходів нерезидентів в загальній сумі - 5788011 грн. Податковий орган безпідставно зазначає, що «RCU HOLDINGS LTD» не є бенефiцiарним власником стосовно доходу у вигляді процентів, отриманого від ТОВ «БЕЛОГВI», з огляду на наявність у «RCU HOLDINGS LTD» фактичних обов`язків, щодо подальшого перерахування отримуваних процентів на користь пов`язаної особи - ОСОБА_1 , оскільки ці обставини не доведені відповідачем та спростовуються матеріалами справи. Крім того, ОСОБА_1 є резидентом України, а тому, в такому випадку керуючись логікою податкового органу взагалі відсутні підстави сплачувати податок на доходи нерезидента. Щодо порушення порядку проведення перевірки позивач зазначає, що перевірка розпочата в день вручення наказу, що суперечить нормам податкового законодавства та наказ не містить підстав проведення перевірки, реквізитів позивача, тощо.

Відзив обґрунтований відповідачем тим, що ним проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача, якою встановлено факти неправомірного застосування пільгової ставки податку позивачем при виплаті доходу нерезиденту «RCU HOLDINGS LTD» (Республіка Кіпр) у вигляді процентів у 2020 році, оскільки компанія «RCU HOLDINGS LTD» не є бенефіціарним власником стосовно доходу у вигляді процентів, отриманого від ТОВ «БЕЛОГВІ», з огляду на наявність у «RCU HOLDINGS LTD» фактичних обов`язків, щодо подальшого перерахування отримуваних процентів на користь пов`язаної особи - пана ОСОБА_1 (громадянина України) та відсутність у компанії можливості самостійного прийняття рішення щодо долі отримуваного доходу та контролю щодо отримуваного доходу. Щодо процедури проведення перевірки вона податковим органом дотримана, оскільки наказ про проведення перевірки вручений до початку її проведення та містить підстави її проведення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача та заперечення відповідача, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Головним управлінням ДПС в Одеській області в період з 30.08.2024 року по 05.09.2024 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «БЕЛОГВІ», за результатами якої складений акт №39348/15-32-23-02-12 від 12.09.2024 року.

Зазначеною перевіркою встановлені порушення позивачем положень п. 103.2, 103.3 ст. 103, п. п. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України, оскільки при виплаті процентних доходів нерезиденту «RCU HOLDINGS LTD» (Республіка Кіпр) платником неправомірно застосовано пільги по оподаткуванню, що передбачені ч. 2 ст. 11 Конвенції про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, внаслідок чого не утримано податок з доходів нерезидентів в загальній сумі 5788011 грн. о 2020 році.

На підставі акту перевірки №39348/15-32-23-02-12 від 12.09.2024 року Головним управлінням ДПС в Одеській області на адресу позивача направлене податкове повідомлення-рішення №44508/15-32-23-02 від 15.10.2024 року, яким позивачу за порушення вимог п. 103.2, 103.3 ст. 103, п. п. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи нерезидента в розмірі 5788011 грн.

Позивач не погодився з висновками акту перевірки та правомірністю податкового повідомлення-рішення №44508/15-32-23-02 від 15.10.2024 року та оскаржив його в адміністративному порядку до ДПС України, однак скарга позивача залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Враховуючи не згоду позивача з висновками акту перевірки та правомірністю податкового повідомлення-рішення №44508/15-32-23-02 від 15.10.2024 року, він звернувся до суду з цим позовом.

Акт перевірки №39348/15-32-23-02-12 від 12.09.2024 року обґрунтований тим, що ТОВ «БЕЛОГВІ» в період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року здійснені виплати доходів із джерелом походження з України у вигляді процентів на користь компанії «RCU HOLDINGS LTD» (Республіка Кіпр) на підставі договору позики укладеного між позивачем та «WESTPARK BUSINESS LTD» Ангілья, Британська Вест Індія (Кредитор), якого в подальшому замінено на «RCU HOLDINGS LTD». При цьому, позивачем здійснено нарахування та перерахування до бюджету податку на доходи нерезидента за ставкою 5% на підставі Свідоцтва про статус податкового резидента, яким засвідчено, що RCU HOLDINGS LTD є компанією, яка знаходиться на Кіпрі та підлягає оподаткуванню за своїм глобальним доходом за 2020 рік відповідно до Закону про податок на прибуток Республіки Кіпр.

Однак, ДПС України отримана відповідь компетентного органу Республіки Кіпр та документи по нерезиденту «RCU HOLDINGS LTD», з якої вбачається, що єдиним засновником цього підприємства та бенефіціарним власником є ОСОБА_1 . Крім того, бенефіціарним власником «WESTPARK BUSINESS LTD» є також ОСОБА_1 «RCU HOLDINGS LTD» розглянула внесок у розмірі 3834415 євро від ТОВ «БЕЛОГВІ», як засоби отримані від бенефіціарного власника, оскільки будь-які отримані проценти стосуються років до її реєстрації і переуступки дебіторської заборгованості від «WESTPARK BUSINESS LTD» (у стадії ліквідації), та були включені до бухгалтерських книг «WESTPARK BUSINESS LTD». Таким чином, компанія не оподатковувала податком отримані проценти, а також не має податкових пільг.

Відповідно до баз даних відповідача компанія «WESTPARK BUSINESS LTD» з 02.07.2013 року по 16.06.2020 року була засновником ТОВ «БЕЛОГВІ» з часткою 100% статутного капіталу, кінцевий бенефіціарний власник (контролер) ОСОБА_1 , а з 16.06.2020 року по дату проведення перевірки засновником ТОВ «БЕЛОГВІ» є компанія «RCU HOLDINGS LTD», з часткою 100% статутного капіталу, кінцевий бенефіціарний власник (контролер) ОСОБА_1 .

Виходячи з відповіді компетентного органу Республіки Кіпр, проведеного аналізу фінансової звітності за період з 05.09.2019 року по 31.12.2020 року «RCU HOLDINGS LTD», податкової звітності «RCU HOLDINGS LTD» за 2020 рік та документів наданих до перевірки, встановлено наступне: Основним видом діяльності компанії «RCU HOLDINGS LTD» є інвестиційний холдинг і фінансування пов`язаних компаній. Єдиним засновником компанії «RCU HOLDINGS LTD» та бенефіціарним власником є ОСОБА_1 (громадянин України). Акціонерний капітал складає -1 000 євро. Загальні суми активів «RCU HOLDINGS LTD» за 2020 рік становлять 7176430 євро та складаються переважно з дебіторської заборгованості в сумі 1356898 євро, переданої компанією «WESTPARK BUSINESS LTD» до «RCU HOLDINGS LTD» та грошових коштів на рахунках банку в сумі 5818832 євро, з яких 3834415 євро сума повернення позики і процентів за договором №1 від 16.03.2012 року від ТОВ «БЕЛОГВІ» та 2000000 євро отримана від ТОВ «БЕЛОГВІ» позика. Загальні суми зобов`язань «RCU HOLDINGS LTD» за 2020 рік складають - 7176430 євро та на 100 % складаються з кредиторської заборгованості за кредитом акціонера ОСОБА_1 в сумі 5196942 євро та за позикою від ТОВ «БЕЛОГВІ» в сумі 2000000 євро. Компанії «RCU HOLDINGS LTD» та «WESTPARK BUSINESS LTD» мають спільного бенефіціарного власника ОСОБА_1 (громадянин України). При укладанні договору позики №1 від 16.03.2012 року, Додаткової угоди №1 від 06.12.2012, №2 від 06.03.2017, №3 від 14.03.2017, №4 від 01.10.2019, №5 від 24.03.2020, договору про відступлення права вимоги №130320 від 13.03.2020 з Додатковою угодою №1 від 13.03.2020 представником та підписантом від імені компанії «WESTPARK BUSINESS LTD» виступав Бойко Олександр.

Таким чином, відповідач робить висновок про те, що компанія «RCU HOLDINGS LTD» не є фактичним власником доходів у вигляді відсотків, отриманих від ТОВ «БЕЛОГВІ» за договором позики №1 від 16.03.2012 року, а тому ставка податку з доходу нерезидента має становити 15%.

Суд не погоджується з такими висновками податкового органу та вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до положень п. п. 14.1.54, 14.1.206 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді, зокрема, процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України або постійними представництвами нерезидентів в Україні.

Проценти - дохід, який сплачується (нараховується) позичальником на користь кредитора як плата за використання залучених на визначений або невизначений строк коштів або майна. До процентів включаються, зокрема, платіж за використання коштів або товарів (робіт, послуг), отриманих у кредит.

Відповідно до п. п. 134.1.3 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток є дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно з п. 141.4 ст. 141 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Відповідно до п. п. 141.4.1 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є, зокрема, проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом.

Відповідно до положень п. п. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) резидент, або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Відповідно до положень п. 103.1-103.4, 103.8 ст. 103 Податкового кодексу України застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України. Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами п. 103.4 цієї статті.

Бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні (якщо відповідна умова передбачена міжнародним договором), вважається особа, що має право на отримання таких доходів та є вигодоотримувачем щодо них (має право фактично розпоряджатися таким доходом).

При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не є юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або виконує лише посередницькі функції щодо такого доходу, про що, зокрема, можуть свідчити такі ознаки: зазначена особа не має достатньо повноважень або у випадку, підтвердженому фактами та обставинами, не має права користуватися та розпоряджатися таким доходом, та/або зазначена особа передає отриманий дохід або переважну його частину на користь іншої особи незалежно від способу оформлення такої передачі та зазначена особа не виконує суттєвих функцій, не використовує значні активи та не несе суттєві ризики в операції з такої передачі, та/або зазначена особа не має відповідних ресурсів (кваліфікованого персоналу, основних засобів у володінні або користуванні, достатнього власного капіталу тощо), необхідних для фактичного виконання функцій, використання активів та управління ризиками, пов`язаних з отриманням відповідного виду доходу, які лише формально покладаються (використовуються, приймаються) на зазначену особу у зв`язку із здійсненням операції з такої передачі.

Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Особа, яка виплачує доходи нерезидентові у звітному (податковому) році, у разі подання нерезидентом довідки з інформацією за попередній звітний податковий період (рік) може застосувати правила міжнародного договору України, зокрема щодо звільнення (зменшення) від оподаткування, у звітному (податковому) році з отриманням довідки після закінчення звітного (податкового) року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 «Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи» від 08.11.2012 року (ратифікована Україною 04.07.2013 року, набрала чинності 07.08.2013 року) із змінами, внесеними Протоколом про внесення змін до Конвенції, який ратифіковано Верховною Радою України 30.10.2019 року, проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій іншій Державі, якщо такий резидент є особою - фактичним власником таких процентів.

Однак такі проценти можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 5 відсотків від загальної суми процентів. Спосіб застосування цих обмежень встановлюється компетентними органами Договірних Держав за взаємною домовленістю.

З матеріалів справи вбачається, що 16.03.2012 року між «WESTPARK BUSINESS LTD» Ангілья, Британська Вест Індія (Кредитор) в особі Бойко Олександра Леонідовича, який діє на підставі довіреності та ТОВ «БЕЛОГВІ» (Позичальник) укладений договір позики №1 за яким Кредитор надає Позичальнику позику у вигляді траншів, в подальшому позики, в іноземній валюті, а Позичальник зобов`язується використовувати позику по цільовому призначенню та повернути її у встановлений термін. Проценти за користування позикою нараховуються на суму залишку непогашеної заборгованості виходячи з фактичної кількості календарних днів користування коштами у розмірі 8% річних (з розрахунку 360 днів у році). Цільове призначення позики для ведення поточної діяльності та поповнення обігових коштів. Сума позики 10000000 євро та 5000000 доларів США. Позика надається на строк до 15.03.2017 року.

Додатковою угодою №1 від 06.12.2012 року до договору позики №1 від 16.03.2012 року внесені зміни та слово Кредитор читається як Позикодавець. Додатковою угодою №2 від 06.03.2017 року до договору позики №1 від 16.03.2012 року змінено реквізити Позикодавця.

Додатковою угодою №3 від 14.03.2017 року до договору позики №1 від 16.03.2012 року сторони здійснили звірку та встановили, що заборгованість Позичальника по тілу позики на 14.03.2017 року становить 2484153,05 євро, змінено умови договору: сума позики надається на строк до 15.03.2027 року. Позичальник зобов`язується повернути суму траншей, отриманих до 14.03.2017 року згідно графіку: 352150 євро до 18.10.2017 року, 2132003,05 євро до 15.03.2027 року. Термін повернення позики та процентів за користування позикою продовжено до 15.03.2027 року.

Додатковою угодою №4 від 01.10.2019 року до договору позики №1 від 16.03.2012 року змінено умови договору позики та по траншам, отриманим до 13.06.2012 року проценти нараховуються за ставкою 8% річних, а по траншам, отриманим починаючи з 13.06.2012 року за ставкою 11% річних. Одночасно з поверненням позики (або її частини) Кредитору сплачуються проценти, які нараховані на суму поверненої позики (або її частини).

В подальшому між компанією «WESTPARK BUSINESS LTD» (Первісний позикодавець) та компанією «RCU HOLDINGS LTD» (Республіка Кіпр) (Новий позикодавець) та ТОВ «БЕЛОГВІ» (Боржник) укладений договір про відступлення права вимоги від 13.03.2020 року №130320, за яким Первісний позикодавець передає Новому позикодавцю, а Новий позикодавець в свою чергу приймає право вимоги, що належить Первісному позикодавцю за договором позики №1 від 16.03.2012 року, укладеному між Первісним позикодавцем та Боржником, і стає позикодавцем за Основним договором. Ціна цієї угоди (права вимоги грошової суми, що уступається згідно з договором позики №1 від 16.03.2012 року та Акту Звірки станом на 10.03.2020 року) становить 2079003,05 євро, а також виплата відсотків за користування позикою, які нараховуються щомісяця на суму залишку непогашеної заборгованості. Новий позикодавець зобов`язаний виконати зобов`язання перед Первісним позикодавцем протягом 60 робочих днів із дати набуття законної сили договором.

Додатковою угодою №1 від 13.03.2020 року до договору про відступлення права вимоги від 13.03.2020 року №130320 змінено умови договору: договір набуває чинності з моменту його підписання всіма сторонами і діє до 15.03.2027 року або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Додатковою угодою №5 від 24.03.2020 року до договору позики №1 від 16.03.2012 року, у зв`язку із укладенням договору про відступлення права вимоги від 13.03.2020 року №130320, в новій редакції викладена преамбула договору позики та реквізити Позикодавця.

За даними бухгалтерського обліку станом на 01.01.2020 року у позивача рахувалася заборгованість за договором позики №1 від 16.03.2012 року в розмірі 2079003,05 євро (за позикою), 1286435,80 євро (за процентами) та станом на 31.12.2020 року заборгованість за цим договором з компанією «RCU HOLDINGS LTD» відсутня.

Позивачем надано до податкового органу свідоцтво про статус податкового резидента, видане Податковим відділом м. Лімасол Міністерства фінансів Республіки Кіпр 15.09.2021 року (апостиль від 16.09.2021 року №LIM MJPO-LIM 000151485/2021), яким засвідчено, що «RCU HOLDINGS LTD» є компанією, яка знаходиться на Кіпрі та підлягає оподаткуванню за своїм глобальним доходом за 2020 рік відповідно до Закону про податок на прибуток Республіки Кіпр.

Однак, податковим органом до компетентного органу Республіки Кіпр був направлений запит від 09.12.2022 року №11695/5/99-00-16-01-02-05 щодо отримання податкової інформації (визначення бенефіціарного (фактичного) власника доходу) стосовно нерезидента «RCU HOLDINGS LTD» (Республіка Кіпр) за період з 01.10.2019 року по 30.06.2021 року та отримана відповідь від Міністерства фінансів Республіки Кіпр №D.T.3.10.43.2/AV.292Р.1036 від 07.07.2023 року.

З відповіді вбачається, що «RCU HOLDINGS LTD» є інвестиційних холдингом і фінансує пов`язані компанії, єдиним засновником підприємства та бенефіціарним власником є ОСОБА_1 , директор компанії не отримує заробітну плату, інших працівників немає. «RCU HOLDINGS LTD» отримала від позивача 3834415 євро як погашення кредиту (2079003 євро основної суми та 1755412 євро відсотків) протягом періоду з 01.10.2019 року по 30.06.2021 року. Кошти від позивача перераховані на банківський рахунок «RCU HOLDINGS LTD», процентний дохід, отриманий від позивача, залишився в компанії, передачі третім особам не здійснювалися, всі отримані кошти залишилися в компанії, передачі третім особам не здійснювалися. Компанія розглядає кошти, отримані від позивача, як кошти отримані від бенефіціарного власника, оскільки будь-які отримані проценти стосуються років до її реєстрації і переуступки дебіторської заборгованості від «WESTPARK BUSINESS LTD» (у стадії ліквідації), та були включені до бухгалтерських книг «WESTPARK BUSINESS LTD».

Податковим органом проаналізована податкова інформація, відповідно до якої компанія «WESTPARK BUSINESS LTD», кінцевий бенефіціарний власник (контролер) якої є ОСОБА_1 , до 16.06.2020 року була засновником ТОВ «БЕЛОГВІ» з часткою 100% статутного капіталу, а з 16.06.2020 року засновником ТОВ «БЕЛОГВІ» є компанія «RCU HOLDINGS LTD», з часткою 100% статутного капіталу, кінцевий бенефіціарний власник (контролер) якої є також ОСОБА_1 .

Виходячи з відповіді компетентного органу Республіки Кіпр, проведеного аналізу фінансової звітності за період з 05.09.2019 року по 31.12.2020 року «RCU HOLDINGS LTD», податкової звітності «RCU HOLDINGS LTD» за 2020 рік та документів наданих до перевірки, встановлено наступне: Основним видом діяльності компанії «RCU HOLDINGS LTD» є інвестиційний холдинг і фінансування пов`язаних компаній. Єдиним засновником компанії «RCU HOLDINGS LTD» та бенефіціарним власником є ОСОБА_1 (громадянин України). Акціонерний капітал складає -1 000 євро. Загальні суми активів «RCU HOLDINGS LTD» за 2020 рік становлять 7176430 євро та складаються переважно з дебіторської заборгованості в сумі 1356898 євро, переданої компанією «WESTPARK BUSINESS LTD» до «RCU HOLDINGS LTD» та грошових коштів на рахунках банку в сумі 5818832 євро, з яких 3834415 євро сума повернення позики і процентів за договором №1 від 16.03.2012 року від ТОВ «БЕЛОГВІ» та 2000000 євро отримана від ТОВ «БЕЛОГВІ» позика. Загальні суми зобов`язань «RCU HOLDINGS LTD» за 2020 рік складають - 7176430 євро та на 100 % складаються з кредиторської заборгованості за кредитом акціонера ОСОБА_1 в сумі 5196942 євро та за позикою від ТОВ «БЕЛОГВІ» в сумі 2000000 євро. Компанії «RCU HOLDINGS LTD» та «WESTPARK BUSINESS LTD» мають спільного бенефіціарного власника ОСОБА_1 (громадянин України). При укладанні договору позики №1 від 16.03.2012 року, Додаткової угоди №1 від 06.12.2012, №2 від 06.03.2017, №3 від 14.03.2017, №4 від 01.10.2019, №5 від 24.03.2020, договору про відступлення права вимоги №130320 від 13.03.2020 з Додатковою угодою №1 від 13.03.2020 представником та підписантом від імені компанії «WESTPARK BUSINESS LTD» виступав ОСОБА_1 .

Враховуючи зазначені обставини податковий орган робить висновок про те, що «RCU HOLDINGS LTD» не є бенефіціарним власником стосовно доходу у вигляді процентів, отриманих від позивача з огляду на наявність у компанії «RCU HOLDINGS LTD» фактичних обов`язків щодо подальшого перерахування отриманих процентів на користь пов`язаної особи - ОСОБА_1 (громадянина України) та відсутність у компанії можливості самостійного прийняття рішення щодо долі отримуваного доходу та контролю щодо отримуваного доходу. ОСОБА_1 є особою, що безпосередньо володіє та фактично самостійно визначає подальшу фінансову долю прибутків компанії «RCU HOLDINGS LTD, яка використовується лише як фінансовий механізм для кредитування українського підприємства та має формальний статус власника доходів у вигляді процентів.

Суд з такими висновками податкового органу не погоджується, з огляду на наступне.

Сторонами не заперечується та підтверджується матеріалами справи обставини щодо договірних відносин між позивачем та нерезидентом «RCU HOLDINGS LTD», підтвердження належними документами обставини, що ця компанія є резидентом Республіки Кіпр, що є підставою для можливості застосування положень Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи від 08.11.2012 року, однак спірним в цих правовідносинах є визначення статусу компанії «RCU HOLDINGS LTD» у якості бенефіціарного власника доходу у вигляді процентів за наданою нею позикою позивачу, при тому що у компанії «RCU HOLDINGS LTD» є фактичний обов`язок щодо подальшого перерахування отриманих процентів на користь пов`язаної особи - ОСОБА_1 (громадянина України) та відсутність у компанії можливості самостійного прийняття рішення щодо долі отримуваного доходу та контролю щодо цього доходу.

Верховний Суд в своїх рішення від 17.02.2021 року у справі №808/3837/16, від 21.03.2018 року у справі №803/1005/17, від 24.01.2020 року у справі №803/188/17 сформував правові висновки про те, що проценти, сплачені позивачем за кредитним договором нерезидентові, можуть також оподатковуватись в Україні відповідно до її законодавства з урахуванням норм міжнародних угод щодо максимального розміру ставки податку та інших особливостей оподаткування за цими угодами. «Фактичний отримувач доходу» не має тлумачитися у вузькому, технічному сенсі, його значення слід визначати відповідно до мети, завдань міжнародних договорів про уникнення подвійного оподаткування, таких як «уникнення від сплати податків», і з урахуванням таких основних принципів, як «запобігання зловживання положеннями договору». Для визначення особи як фактичного отримувача доходу, така особа повинна володіти не тільки правом на отримання доходу, але і, як свідчить міжнародна практика застосування угод про уникнення подвійного оподаткування, повинна бути особою, яка визначає подальшу економічну долю доходу. Для визнання особи як фактичного отримувача доходу (бенефіціарного власника) необхідним є не тільки наявність правових підстав для безпосереднього отримання доходу, але і того, що така особа повинна бути безпосереднім вигодоотримувачем, тобто особою, яка отримує вигоду від доходу та визначає його подальшу економічну долю. При визначенні фактичного отримувача доходу слід також враховувати виконувані функції та покладені на нерезидента ризики. Отже, передбачені міжнародними договорами пільги зі сплати податку не можуть бути застосовані у випадку, коли нерезидент діє як проміжна ланка в інтересах іншої особи, яка фактично отримує вигоду від доходу. Зокрема, не можуть бути застосовані пільгові ставки податку у випадку, коли дохід (у рамках угоди або серії угод) з джерелом його походження з України виплачується таким чином, що нерезидент (проміжна ланка, яка має вузькі, обмежені повноваження у відношенні доходу), який претендує на отримання пільгової ставки податку з доходів у вигляді роялті, дивідендів, процентів, виплачує весь дохід (його більшу частину) іншому нерезиденту, який би не міг застосувати пільгову ставку у разі, коли б такий дохід виплачувався останньому.

Крім того, Верховний Суд в рішенні від 22.04.2021 року у справі №640/8587/19 зазначив, що ознаками, які можуть вказувати на те, що особа-нерезидент не є кінцевим бенефіціарним власником доходу у вигляді процентів, є, зокрема: 1) відсутність фактичного самостійного здійснення господарської діяльності особою нерезидентом, яка зареєстрована в Державі, з якою Україною укладений договір про уникнення подвійного оподаткування, на відповідній території; 2) характер грошових потоків свідчить про наявність юридичних та фактичних обов`язків щодо подальшого перерахування отримуваних процентів особою нерезидентом третій особі та відсутність у особи-нерезидента можливості самостійного прийняття рішення щодо долі отримуваного доходу та контролю щодо отримуваного доходу; 3) мінімальний часовий інтервал між: укладенням договору (видачею позики) між резидентом та особою-нерезидентом, з Державою якого укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, а також договору (видачею позики) між останнім та третьою особою; отриманням доходу особою-нерезидентом, з Державою якого укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, і виплатою грошових коштів третій особі; 4) відсутність диференційованих, що розрізняються умов договорів, правових документів, на підставі яких особа-нерезидент отримує дохід і в подальшому перераховує кошти; 5) вчинення дзеркальних, тобто ідентичних операцій між резидентом та особою нерезидентом, що зареєстрована в Державі, з якою укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, та між останнім і третьою особою; 6) фактичні ризики, пов`язані із наданням позики резиденту, несе третя особа, а не особа-нерезидент.

Суд звертає увагу, що фактично висновки податкового органу ґрунтується на припущеннях про те, що ОСОБА_1 , який є кінцевим бенефіціарним власником компанії «RCU HOLDINGS LTD», яка в свою чергу є засновником ТОВ «БЕЛОГВІ», є фактичним отримувачем доходу, оскільки у «RCU HOLDINGS LTD» є обов`язок щодо подальшого перерахування отримуваних процентів на користь пов`язаної особи - пана ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак податковим органом не доведено та не обґрунтовано твердження про існування фактичних обов`язків «RCU HOLDINGS LTD» перерахувати отримувані проценти ОСОБА_1 .

Верховний Суд в рішенні від 22.04.2021 року у справі №640/8587/19 застосував Коментарі ОЕСР до Модельної конвенції про уникнення подвійного оподаткування та підкреслив, що для цілей застосування пониженої ставки податку на доходи нерезидента відповідно до міжнародних конвенцій про уникнення подвійного оподаткування та Податковим кодексом України, поняття «бенефіціарний (фактичний) отримувач (власник) доходу» та поняття «кінцевого бенефіціарного власника» , яке наведене в п. 30 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» застосовуються для різних цілей і не є тотожними.

Слід зазначити, що податковий орган безпідставно ототожнює самостійну юридичну особу «RCU HOLDINGS LTD» з її кінцевим бенефiцiарним власником ОСОБА_2 та робить необґрунтовані та не доведені висновки, що компанія зобов`язана переказати отримані з України від позивача проценти своєму засновнику.

Відповідно до Статутних документів компанії «RCU HOLDINGS LTD», наявних в справі, ця компанія є самостійною юридичною особою, вона не діє як агент чи номінальний власник коштів, не має обов`язку перераховувати отриманий дохід власнику.

Податковим органом не заперечується та підтверджується матеріалами справи, в тому числі, банківськими виписками та відповіддю Міністерства фінансів Республіки Кіпр про те, що грошові кошти від позивача надійшли на рахунки компанії «RCU HOLDINGS LTD» та знаходяться на її рахунках, компанія самостійно володіє і розпоряджається цими коштами, всі кошти залишаються в компанії та не передавалися третім особам, на адресу ОСОБА_1 не здійснювала жодних виплат з дати заснування компанії у 2019 році до цього часу.

Компанія «RCU HOLDINGS LTD» здійснює самостійну господарську діяльність, яка пов`язана з інвестуванням, холдинговою діяльністю, фінансуванням пов`язаних компаній та після зарахування коштів від позивача ця компанія здійснювала видаткові операції, зокрема: сплата комісій банку; перекази коштів на користь SYMEOU&KONNARIS LLC, SBS Management Limited, SC INFRASTRUCTURE INVESTMENTS, CANTARELL TRADING LTD, зокрема, щодо придбання акцій; розміщення коштів на депозитах та повернення коштів з депозитів; перерахування коштів між поточними рахунками, тощо.

Податковий орган зазначає про наявність кредитних зобов`язань «RCU HOLDINGS LTD» перед ОСОБА_2 , однак доказів на підтвердження цих обставин не має та будь-яких перерахувань коштів компанією на користь її засновника не відбувалося.

Суд звертає увагу, що вищезазначені обставини також підтверджуються звітом про узгоджені процедури, складеним аудиторською компанією Kreston Ioannou & Theodoulou Ltd , стосовно договору про переуступку вимоги №130320 від 13.03.2020 року відповідно до Міжнародного стандарту супутніх послуг, відповідно до якого «RCU HOLDINGS LTD» є бенефіціарним власником основної суми кредиту та накопичених процентів за кредитом, відступлених 13.03.2020 року.

Ці обставини підтверджуються, в тому числі, висновком експерта №10-09-1/ЕЕ/2025 за результатами проведеної економічної експертизи від 10.09.2025 року, в якому зазначено, що за результатами дослідження документів «RCU HOLDINGS LTD» е бенефіціарних власником доходів у вигляді процентів за Договором позики №1 від 16.03.2012 року, сплачених позивачем на користь цієї компанії у 2020 році, документально підтверджується використання «RCU HOLDINGS LTD» отриманих від позивача коштів у фінансово-господарській діяльності цієї компанії, отримання «RCU HOLDINGS LTD» доходів у вигляді процентів від позивача узгоджується з видами економічної діяльності компанії, визначених статутом, тощо.

Суд також погоджується з доводами позивача про те, що за логікою податкового органу, в разі, якщо ОСОБА_1 , який є громадянином України, є бенефіціарним власником процентів, які сплачені на користь «RCU HOLDINGS LTD» від ТОВ «БЕЛОГВI», податок на доходи нерезидента взагалі відсутній та оподаткування, в даному випадку, має здійснюватися за іншими нормами законодавства.

Враховуючи всі вищевикладені обставини, суд вважає висновки акту перевірки №39348/15-32-23-02-12 від 12.09.2024 року не обґрунтованими, безпідставними, не доведеними суб`єктом владних повноважень, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 15.10.2024 року №44508/15-32-23-02 протиправним та таким, що підлягає скасуванню судом.

Щодо доводів позивача про порушення процедури проведення перевірки, несвоєчасного повідомлення про проведення перевірки, відсутність підстав для її проведення, тощо, суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до положень п. п. 78.1.21 п. 78.1, п. 78.4 ст. 78, п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється з підстав, якщо контролюючим органом після проведення документальної планової перевірки або документальної позапланової перевірки отримано інформацію та/або документи від іноземних державних органів, які стосуються питань, що були охоплені під час попередніх перевірок платника податків та свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Така перевірка проводиться виключно щодо питань, що стали підставою для проведення такої перевірки.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: 1) направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; 2) копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; 3) службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Слід зазначити, що з направленнями на перевірку директор підприємства ознайомлений 30.08.2024 року о 10:20 та в той самий час директору підприємства вручений наказ на проведення перевірки та тільки після цього податковим органом розпочата перевірка, яка тривала з 30.08.2024 року по 05.09.2024 року, що не суперечить положенням законодавства, перевірка позивача розпочата після вручення наказу, хоча і в той самий день.

Щодо відсутності в наказі конкретизованого посилання на інформацію від іноземних державних органів, як на підставу проведення перевірки, слід зазначити, що наказ містить посилання на п. п. 78.1.21 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, який стосується саме випадку отримання інформації та/або документів від іноземних державних органів, які стосуються питань, що були охоплені під час попередніх перевірок платника податків та свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Крім того, перевірка стосувалася само того питання, щодо якого від іноземного органу прийшла інформація та документи, а тому в даному випадку суд не вбачає порушень, які не давали право податковому органу на проведення перевірки.

Позивач посилається на те, що перевірка охоплює період, який вже перевірявся податковим органом, однак положення п. п. 78.1.21 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України стосується саме таких випадків, коли перевірка проведена, однак отримана інформація від іноземних органів, що відповідає положенням податкового законодавства.

Щодо відсутності повного найменування платника податків, суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки з наказу вбачається яке саме підприємство підлягає перевірці та його код ЄДРПОУ.

Таким чином, порушення норм податкового законодавства під час проведення перевірки позивача спростовується наявними в справі доказами та доводи позивача в цій частині є необґрунтованими.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.10.2024 року №44508/15-32-23-02 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» (вул. Решата Аметова, буд. 21, м. Одеса, Одеська область, 65058, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.10.2024 року № 44508/15-32-23-02 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 15.10.2024 року № 44508/15-32-23-02.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» (вул. Решата Аметова, буд. 21, м. Одеса, Одеська область, 65058, ) сплачений судовий збір у розмірі 24224 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 12 грудня 2025 року.

Суддя Леонід СВИДА