Справа № 160/21602/25
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області: з 01 травня 2025 зарахувати ОСОБА_1 у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 01.01.2004 по 12.10.2007, з 14.10.2007 по 30.12.2008, з 01.01.2009 по 17.04.2009, з 19.04.2009 по 12.11.2012, з 14.11.2012 по 26.01.2013, з 28.01.2013 по 02.03.2014, з 04.03.2014 року по 28.02.2025; з 01 травня 2025 року перерахувати пенсію за віком ОСОБА_1 , із зарахуванням для обчислення пенсії за віком у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 01.01.2004 по 12.10.2007, з 14.10.2007 по 30.12.2008, з 01.01.2009 по 17.04.2009, з 19.04.2009 по 12.11.2012, з 14.11.2012 по 26.01.2013, з 28.01.2013 по 02.03.2014, з 04.03.2014 року по 28.02.2025 та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Ухвала про відкриття провадження була доставлена до електронного кабінету відповідача. Відповідач надав до суду копію пенсійної справи.
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 29.05.2014 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 48 від 30 квітня 2025 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. Зазначено, що періоди роботи з 31.07.1989 по 02.01.1992р., з 04.01.1995р. по 11.07.2001, з 13.07.2001р. по 09.10.2002р, з 11.10.2002р. по 31.12.2003 зараховано до стажу в подвійному розмірі.

В матеріалах справи міститься розрахунок стажу форми РС-право, в колонці «Стаж на право, роки, місяці, дні» з якого вбачається що спірні періоди роботи були враховані до стажу роботи позивача в одинарному розмірі.

Позивач вважає, що відповідачем протиправно не враховано спірні періоди до її стажу відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у подвійному розмірі, що стало підставою для звернення до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Приписами до статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Відповідно до норм ч.4. ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

В той же час, згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З аналізу наведених норм вбачається, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

В свою чергу з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки вбачається, що позивачка в спірні періоди займала наступні посади:

з 01.04.2004 року по 29.02.2024 року медсестра палатна психіатричного відділення № 1;

з 01.03.2024 року по теперішній час сестра медична палатна відділення № 18 гостре психіатричне (центр).

Наведене також підтверджується довідкою № 8 від 04.04.2025, виданою КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», довідкою № 1054 від 28.05.2014 виданою КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер «ДОР»

При цьому, згідно цієї довідки посада «медсестри палатної», зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі та така посада передбачена Списком №2.

За правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у психоневрологічній лікарні підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17 та від 20 квітня 2022 року у справі № 214/3705/17, від 27 квітня 2023 року у справі № 160/14078/22, у яких Суд залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими зобов`язано відповідачів зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи позивачів в інфекційних закладах після 01 січня 20104 року, тобто після дати набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на встановлені обставини, суд доходить висновку про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №48 від 30 квітня 2025 року та зобов`язати відповідача з 01 травня 2025 зарахувати ОСОБА_1 у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 01.01.2004 по 12.10.2007, з 14.10.2007 по 30.12.2008, з 01.01.2009 по 17.04.2009, з 19.04.2009 по 12.11.2012, з 14.11.2012 по 26.01.2013, з 28.01.2013 по 02.03.2014, з 04.03.2014 року по 28.02.2025; з 01 травня 2025 року здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком, із зарахуванням для обчислення пенсії за віком у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 01.01.2004 по 12.10.2007, з 14.10.2007 по 30.12.2008, з 01.01.2009 по 17.04.2009, з 19.04.2009 по 12.11.2012, з 14.11.2012 по 26.01.2013, з 28.01.2013 по 02.03.2014, з 04.03.2014 року по 28.02.2025, з урахуванням раніше виплачених сум.

З урахуванням приведеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів понесені судові витрати в розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 48 від 30 квітня 2025 року щодо відмови у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 , з 01 травня 2025 року із зарахуванням для обчислення пенсії за віком в подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 01.01.2004 по 12.10.2007, з 14.10.2007 по 30.12.2008, з 01.01.2009 по 17.04.2009, з 19.04.2009 по 12.11.2012, з 14.11.2012 по 26.01.2013, з 28.01.2013 по 02.03.2014, з 04.03.2014 року по 28.02.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області: з 01 травня 2025 зарахувати ОСОБА_1 у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 01.01.2004 по 12.10.2007, з 14.10.2007 по 30.12.2008, з 01.01.2009 по 17.04.2009, з 19.04.2009 по 12.11.2012, з 14.11.2012 по 26.01.2013, з 28.01.2013 по 02.03.2014, з 04.03.2014 року по 28.02.2025; з 01 травня 2025 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, із зарахуванням для обчислення пенсії за віком у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 01.01.2004 по 12.10.2007, з 14.10.2007 по 30.12.2008, з 01.01.2009 по 17.04.2009, з 19.04.2009 по 12.11.2012, з 14.11.2012 по 26.01.2013, з 28.01.2013 по 02.03.2014, з 04.03.2014 року по 28.02.2025, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна