Справа № 159/3885/25
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 159/3885/25 пров. № А/857/43895/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Шинкар Т.І.

секретар судового засідання Слободян І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2025 року у справі № 159/3885/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ковельської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, (головуючий суддя Смалюх Р.Я., м.Ковель, Волинська область, рішення проголошено о 13:00, повне судове рішення складено 06 жовтня 2025 року),-

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2025 року ОСОБА_2 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась з позовом до Виконавчого комітету Ковельської міської ради (далі ВК КМР, відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 30.05.2025 №58/59 адміністративної комісії при ВК КМР.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що спірною постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Суть порушення полягає у порушенні позивачем вимог пункту 2 частини 1 статті 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», продавши слабоалкогольний напій неповнолітньому.

Як на підстави для скасування спірної постанови позивач покликається на процесуальні порушення допущені відповідачем під час розгляду адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Зокрема, позивач зазначала, що ч.2 ст.156 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил торгівлі алкогольними виробами, слабоалкогольними напоями, вказана форма є банкетною, однак в протоколі не зазначено який саме пункт вказаних правил було порушено.

Крім того, позивач зазначала, що було порушено порядок затримання та допиту неповнолітнього, відповідно відібрані в останнього пояснення та отримані докази є недопустимими.

Також позивач зауважувала що було порушено процедуру огляду, виявлення та вилучення речей і документів, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду речей.

Наостанок, позивач зазначала про те, що адміністративна комісія протиправно відмовила позивачу в задоволенні клопотання про повернення адміністративних матеріалів на дооформлення.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Висновки суду першої інстанції зводяться до того, що оскаржена позивачем постанова прийнята без порушень ст. 19 Конституції України, з дотримання процедури і порядку встановленого КУпАП щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, уповноваженим на те законом органом. Постанова є обґрунтованою - у ній міститься конкретна суть порушення (дата, час, місце продажу слабоалкогольного напою неповнолітньому, зазначена назва, напою та кількість у ньому алкоголю, встановлений вірний суб`єкт правопорушення), додатково зазначено яким законом передбачена заборона продажу алкогольних напої неповнолітнім, а також якою нормою передбачена адміністративна відповідальність за таке порушення; вона прийнята безсторонньо, добросовісно та розсудливо на позивача накладений штраф у найнижчому його розмірі передбаченого цією нормою, що також свідчить про дотримання принципу пропорційності.

Процедурні порушення, про які заявляв позивач, суд першої інстанції вважав не обґрунтованими.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Доводи за змістом апеляційної скарги фактично повторюють доводи позовної заяви, а відповідно позивач переконана, що відповідач під час розгляду адміністративної справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності допустив суттєві процедурні порушення, які є підставою для скасування такої постанови. На думку позивача, неправильно оцінив обставини справи й дійшов помилкових висновків.

На адресу суду, від позивача надійшли додаткові пояснення у справі. З підстав, наведених у поясненнях позивач просить задовольнити її апеляційну скаргу, а розгляд справи здійснювати за її відсутності - на підставі наявних у справі матеріалів.

Розгляд справи здійснюється з урахуванням положень параграфа 2 Глави 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Учасники справи повідомлені про розгляд справи у встановленому законом порядку, однак на розгляд справи у судове засідання не з`явились.

За правилами ст. 229 КАС України за відсутності учасників справи її розгляд не фіксується технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

З матеріалів справи з`ясовано, що 03.04.2025 інспектор СЮП ВП Ковельського РУП склав на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП. За змістом протоколу 03.04.2025, близько 20.24 год, у м. Ковель по вул. Холмська, 39, в продуктовому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », продавець ОСОБА_1 продала неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одну жерстяну банку ємністю 440 мл. слабоалкогольного напою «Garage Mandarin», з масовою часткою спирту 4.4% об., чим порушила правила роздрібної торгівлі алкогольними та слабоалкогольними напоями, вимоги п.2 ч.1 ст.71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024.

До протоколу додається пояснення, копія документів, рапорт, фото. Позивачу роз`яснено права передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. В протоколі позивач надала письмові пояснення, вказала: «продала, особа мені показалась повнолітнього віку». У протоколі є підпис про отримання його позивачем.

Згідно рапорту чергового військових нарядів 03.04.2025, під час несення служби по ОГП на маршруті АП 141, спільно з інспектором СЮП ВП Ковельського РУП, близько 20.26 виявили ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який ішов по АДРЕСА_1 з двома скляними пляшками слабоалкогольного напою «Garage Mandarin» та «Garage Lemon». При спілкуванні, неповнолітній повідомив, що вказані напої продала продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що в АДРЕСА_1 .

Відповідно до пояснення ОСОБА_3 , останній 03.04.2025 близько 20.20 год. гуляв по вул. Холмська, в м. Ковель. Зайшов в продуктовий магазин, що по АДРЕСА_1 , в магазині купив пляшку слабоалкогольного напою «Garage Mandarin», вартістю 48 грн., потім вирішив купити ще одну пляшку слабоалкогольного напою «Garage Lemon», вартістю 48 грн. Вказаний напій продала жінка-продавець віком до 30 років. Про те скільки років, ОСОБА_3 відповів, що йому 19 років. Документи не показував. Далі по вул. Холмській його виявили військові та поліцейські. Він добровільно віддав 2 пляшки слабоалкогольного напою «Garage».

Згідно пояснення ОСОБА_1 , вона працює продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_1 . Про заборону продажу алкоголю та тютюн виробів неповнолітнім особам ознайомлена. 03.04.2025 близько 20.20 продала підлітку дві пляшки слабоалкогольного напою «Garage».

Відповідно до фіскального чеку від 03.04.2025 20.24 год ФОП ОСОБА_4 продала пиво спец. 0,44 л Garage зі смаком мандарин, вартістю 48 грн.

Згідно до фіскального чеку від 03.04.2025 20.25 год ФОП ОСОБА_4 продала пиво 0,44л. Garage Лимо, вартістю 48 грн.

Копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , стверджується, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто станом на 03.04.2025 мав повних 15 років.

30.05.2025 адміністративна комісія при виконавчому комітеті Ковельської міської ради прийняла постанову №58/59, якою притягнула позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП і наклав на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 6800,00 грн.

Не погодившись із згаданою вище постановою позивач звернувся в суд з позовом.

Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 156 КУпАП порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби - тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна підтверджуватися відповідними докази.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вини позивача до протоколів про адміністративні правопорушення ВАД №433151 від 03.04.2025 року, ВАД №433448 від 03.04.2025 року, додані:

- рапорти військовослужбовців національної гвардії України від 03.04.2025 чергового військових підрозділів, лейтенанта ОСОБА_6 та патрульного, старшого солдата ОСОБА_7 , у яких вони зазначають, що під час несення служби по маршруту АП 141, 03.04.2025 близько 20.36 год виявили неповнолітнього ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 з двома пляшками слабоалкогольного напою Гараж 4,4%, під час спілкування з яким останній повідомив, що придбав ці напої в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

- пояснення неповнолітнього ОСОБА_9 від 03.04.2025, відібраних інспектором ювенальної поліції Ковельського РУП Турчин О.В., в присутності психолога ОСОБА_10 , у яких неповнолітній повідомив. що придбав два слабоалкогольних напої Гараж 4,4% у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » близького 20.24 год 03.04.2025, за що розрахувався банківською карткою. Продавцем була жінка віком до 30 років, документів у нього не перевіряла, лише запитала про його вік, на що він відповів, що йому 19 років.

- пояснення позивача від 03.04.20254, яка підтвердила, що працює продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на АДРЕСА_1 . У цей день вона працювала з 08.00 год по 22.00 год. Близько 20.20 год позивач продала підлітку дві пляшки слабоалкогольного напою Гараж.

- чек від 03.04.2025, 20.25 год, відповідно до якого ФОП ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 реалізувала «пиво 0,44 л. термо ОСОБА_11 » вартістю 48 грн;

- чек від 03.04.2025, 20.24 год, відповідно до якого ФОП ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 реалізувала «пиво спец. 0,44 л. термо ОСОБА_12 зі смаком мандарин» вартістю 48 грн.

- копія паспорта громадянина України неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- копія паспорта позивача;

- фото слабоалкогольних напоїв «GARAGE MANDARIN» та «GARAGE LEMON».

За змістом доводів як позовної заяви, так і апеляційної скарги протиправність постанови відповідач обґрунтовує покликаннями на :

- Правила роздрібної торгівлі алкогольними виробами, затверджені постановою КМУ №854 від 30.07.1996 втратили свою чинність на підставі постанови КМУ №1026 від 23.10.2019, і в протоколах про адміністративні правопорушення не зазначено який конкретно пункт Правил порушила позивач;

- недопустимості як доказу письмового пояснення неповнолітнього;

- відсутності у протоколах про адміністративне правопорушення від 03.04.2025 та в оскаржуваній постанові відомостей про вилучення алкогольних напоїв.

В контексті наведеного вище апеляційний суд зазначає наступне.

В протоколах про адміністративні правопорушення зазначено, що позивач своїми діями порушила вимоги п. 2 ч. 1 ст. 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», де вказано, що забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, особами, які не досягли 18-річного віку. У преамбулі до вказаного вище закону зазначено, що цей Закон серед іншого визначає основні засади державної політики щодо оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.

Зазначене правопорушення характеризується умисною формою вини, та спеціальним суб`єктом працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування.

Використання у диспозиції статті сполучного виразу «а також», свідчить про те, що правопорушенням за вказаною статтею є не лише порушення правил торгівлі, але й сам факт продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв особі, яка не досягла 18-річного віку.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП складає також сам факт продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв особі, яка не досягла 18-річного віку, при цьому, встановлення порушення/не порушення особою правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, у цьому випадку не є обов`язковим її елементом.

Позивач не заперечувала проти того, що працює продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на АДРЕСА_1 , та перебуває у трудових відносин з ФОП ОСОБА_4 . Зазначене підтверджується як поясненнями ОСОБА_1 , які додані до протоколів про адміністративні правопорушення, так і протоколами адміністративної комісії № 12 від 30.05.2025, №9 від 25.04.2025 позивач не заперечує, що працює продавцем

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Отже, позивач є належним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Судом першої інстанції правильно не взято до уваги аргументи позивача про те, що Правила роздрібної торгівлі алкогольними виробами, затверджені постановою КМУ №854 від 30.07.1996 втратили свою чинність на підставі постанови КМУ №1026 від 23.10.2019, і в протоколах про адміністративні правопорушення не зазначено який конкретно пункт Правил порушила позивач.

Щодо доводів позивача про недопустимість як доказу письмового пояснення неповнолітнього, необхідно зазначити наступне.

З письмових пояснень ОСОБА_3 видно, що вони надавалися у присутності психолога ОСОБА_10 .

Опитування неповнолітнього в присутності психолога, формально не передбачено вимогами ст. 33 ЗУ «Про національну поліцію». Разом з тим, норми чинного КУпАП не регулюють процедуру опитування неповнолітнього в межах справи про адміністративне правопорушення.

На переконання суду покликання позивача на те, що дії відповідача, працівників поліції в той чи інший спосіб могли порушити права неповнолітнього не є предметом розгляду у цій справі та не стосуються питання відповідальності позивача за вчинені нею дії.

Водночас те, що адміністративна комісія не змогла особисто заслухати неповнолітнього, на переконання суду, не може бути підставою неповноти встановлення обставин справи, оскільки комісія, як стверджує позивач та видно з протоколу адміністративної комісії №9 від 25.04.2025 задовольнила його клопотання про виклик неповнолітнього ОСОБА_3 , однак останній не прибув, як пояснив позивач, оскільки йому заборонили батьки. Правові механізми примусового забезпечення явки неповнолітнього для дачі пояснень у мужах справи про адміністративне правопорушення чинними нормами КУпАП не передбачено. Відтак, адміністративна комісія здійснила розгляд справи за наявними у матеріалах справи письмовими поясненнями, які надав неповнолітній ОСОБА_3 , а визнавати такі пояснення недопустимими немає підстав.

Стосовно аргументів позивача відсутності у протоколах про адміністративне правопорушення від 03.04.2025 та в оскаржуваній постанові відомостей про вилучення алкогольних напоїв то судом першої інстанції правильно зазначено, що санкція ч. 2 ст. 156 КУпАП не передбачає конфіскації предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, а відтак такі доводи є безпідставними. Наявність самих алкогольних напоїв «GARAGE MANDARIN» та «GARAGE LEMON» ємністю по 440 мл, з вмістом спирту 4,4% об. підтверджується долученими до протоколів фотографіями, які відповідно до вимог ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Узагальнюючи висновки щодо доводів як позовної заяви так й апеляційної скарги позивача апеляційний суд констатує, що такі доводи стосуються формальних зауважень до, як вважає позивач, недоліків протоколів та постанови, процесуальних дій, які вчинені відповідачем під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Позивачем не заперечується вчинення дій, які мають ознаки адміністративного правопорушення, разом з тим позивач, апелюючи до процесуальних недоліків прагне скасування спірної постанови. Разом з тим, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, про безпідставність та необґрунтованість доводів позивача, відтак й встановив відсутність порушень допущених відповідачем під час прийняття спірної постанови.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно вимог ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, вказаною нормою процесуального закону передбачені повноваження суду щодо скасування рішення суб`єкта владних повноважень та одночасного вирішення питання про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За правилами ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2025 року у справі № 159/3885/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Т. І. Шинкар