Справа № 240/20830/25
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Житомир справа № 240/20830/25

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 передбаченої Законом №2050-ІІІ компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованого за період з 07.10.2020 по 31.01.2023 роки за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі №240/6849/21 підвищення до пенсії за період з 30.10.2021 до 27.05.2025;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати нарахованого за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі №240/6849/21 за період з 07.10.2020 по 31.01.2023 підвищення пенсії, а саме за період з 30.10.2021 до 27.05.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі №240/6849/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування ОСОБА_2 підвищення до пенсії за ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі №240/6849/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування ОСОБА_2 підвищення до пенсії за ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 07.10.2020 та зобов`язано проводити таке нарахування і виплату щомісячно. Вказане рішення набрало законної сили 30.10.2021. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , єдиним спадкоємцем якої є рідна сестра ОСОБА_1 . Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.11.2023 у справі № 295/13909/23 стягнуто на її користь 188052,52 грн неодержаної за життя пенсіонерки суми. Фактична виплата цієї суми відбулася лише 27.06.2025. При виплаті компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати не нарахована і не виплачена, хоча затримка перевищувала один місяць. 07.10.2020 та зобов`язано проводити таке нарахування і виплату щомісячно. Вказане рішення набрало законної сили 30.10.2021. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , єдиним спадкоємцем якої є рідна сестра ОСОБА_1 . Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.11.2023 у справі № 295/13909/23 стягнуто на її користь 188052,52 грн неодержаної за життя пенсіонерки суми. Фактична виплата цієї суми відбулася лише 27.06.2025. При виплаті компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати не нарахована і не виплачена, хоча затримка перевищувала один місяць.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначило, що виплата заборгованості у розмірі 188052,52 грн була проведена 27.06.2025 у повному обсязі після надходження бюджетного фінансування. Відповідач стверджує, що не порушив строки виплати, оскільки діяв у межах законодавства та порядку черговості, затримка була зумовлена обмеженнями бюджетного фінансування. Відповідач вказує, що рішення суду не містило вимоги про нарахування компенсації, а вини органу в затримці виплати не встановлено. Кошти на виплату пенсій надходять від Пенсійного фонду України, а Головне управління лише формує списки одержувачів.

Позивач 03.10.2025 подав відповідь на відзив, у якій вказав, що виплачена сума не є разовим платежем, а є сумою щомісячних періодичних виплат за період з 07.10.2020 по 31.01.2023, кожен прострочений щомісячний платіж підлягає окремому компенсуванню, затримка сталася з вини відповідача, виплата через Казначейство не звільняє орган Пенсійного фонду від обов`язку нарахувати та виплатити компенсацію, доводи відповідача спростовуються матеріалами справи.

Крім того, у відзиві на позов відповідач вказав про необхідність залучення Міністерства соціальної політики України до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Зазначає, що участь Міністерства соціальної політики у розгляді даної справи сприятиме всебічному та дослідженню обставин справи та надасть можливість врахувати позицію державного органу, відповідального за цю сферу правовідносин. Наголошує, що у разі винесення рішення про задоволення позовних вимог, його реальне виконання залежатиме від дій Міністерства соціальної політики, як органу, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері пенсійного забезпечення та є головним розпорядником коштів за бюджетною програмою за КПКВК 2506080 "Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду".

19.09.2025 та 17.10.2025 головуюча суддя перебувала на періодичному навчанні, 31.10.2025, з 19.11.2025 по 03.12.2025 - у відпустці.

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Щодо клопотання відповідача про залучення до участі у справі Міністерства соціальної політики України в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.49 Кодексу адміністративного судочинства, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи.

Згідно з ч.4 та ч.5 ст.49 КАС України, у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

З наведених норм випливає, що питання про залучення третіх осіб вирішується ухвалою суду за заявою, в якій зазначається, на яких підставах їх належить залучити до участі у справі.

Представник відповідача до початку розгляду справи по суті оформленого належним чином та викладеного окремим письмовим документом клопотання про залучення третіх осіб не подавав.

Викладення у відзиві на адміністративний позов заяв та клопотань не передбачено чинними нормами процесуального законодавства та суперечить статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд встановив, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі №240/6849/21 позов задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, код ЄДРПОУ -13559341) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_1 ) з 07.10.2020 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 07.10.2020 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 від 17.01.2023.

Позивач - ОСОБА_1 є рідною сестрою померлої, що підтверджується копією довідки від 20.09.2023 №313/02-14, виданої приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Кушнерчук О.М.

Згідно копії вищевказаної довідки, приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Кушнерчук О.М. відкрито спадкову справу до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом звернулася рідна сестра померлої - ОСОБА_1 . Із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом звернулася рідна сестра померлої ОСОБА_3 . Звернень інших спадкоємців із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини не було.

З копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71359312 від 03.02.2023 вбачається, що 03.02.2023 приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Кушнерчук О.М. зареєстровано спадкову справу за номером у Спадковому реєстрі - 70220306, спадкодавець - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.11.2023 у справі № 295/13909/23 стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування не отримані за життя спадкодавцем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійні виплати, згідно перерахунку за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 року у справі № 240/6849/21, в розмірі 188052,52 грн.

Згідно листа Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області № 04-08-106/7295 від 08.07.2025 ОСОБА_1 у червні 2025 року здійснено виплату суми додаткової пенсії за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.11.2023 у справі № 295/13909/23 у розмірі 188052,52 грн.

Позивач, вважаючи що має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за весь час затримки виплати, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані від 19.10.2000 №2050-III Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон №2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії).

При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з п.2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

Доводи відповідача, що виплата заборгованості за підвищення до пенсії на виконання судового рішення має характер одноразової виплати, є безпідставними, оскільки вказані кошти нараховані як сума щомісячних періодичних платежів за період з 07.10.2020 по 31.01.2023 і є доходом у розумінні статті 2 Закону № 2050-ІІІ.

Оскільки несвоєчасне нарахування та виплата підвищення до пенсії відбулися внаслідок протиправної бездіяльності органу Пенсійного фонду, встановленої рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі №240/6849/21, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, то ОСОБА_1 як спадкоємець ОСОБА_2 має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати цієї суми.

У статті 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 цього Кодексу суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Суд акцентує увагу, що правовідносини, які виникли у справі, стосуються права на отримання компенсації втрати частини доходу ОСОБА_1 , яке виникло у позивача саме з моменту відкриття спадщини - 15.01.2023, але не за період життя спадкодавця.

Компенсація втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою присуджених відповідно до судових рішень сум підвищення до пенсії, на яке мала право ОСОБА_4 , не була їй нарахована за час життя і відповідно не була успадкована її сином.

Суд зазначає, що право на компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати має особистий характер, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті забезпечити наявність засобів існування конкретної особи, тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати, тобто нарахування компенсації втрати доходів, припиняються.

Згідно зі свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 від 17.01.2023 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням обставин цієї справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, не нарахувавши та не виплативши позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати підвищення до пенсії відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі №240/6849/21 та рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06.11.2023 у справі № 295/13909/23, допустив протиправну бездіяльність, а отже, діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, визначені чинним законодавством.

Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів за час затримки виплати заборгованості з підвищення до пенсії за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі №240/6849/21 та зобов`язання провести нарахування та виплату такої компенсації за період з 15.01.2023 по день фактичної виплати - 27.06.2025.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина перша статті 90 КАС України).

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 250, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7,м. Житомир,Житомирська обл., Житомирський р-н,10003, ), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, задовольнити застково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за час затримки виплати заборгованості з підвищення до пенсії за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі №240/6849/21.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заборгованості з підвищення до пенсії за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі №240/6849/21 за період з 15.01.2023 по день фактичної виплати - 27.06.2025.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва

12.12.25