Справа № 525/878/25
Суддя: Прасол Я. В.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/878/25
Провадження №2-а/525/11/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2025 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судового засідання Корж Т.Ю.,

з участю представника позивача адвоката Смірнова С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , що подана його представником адвокатом Смірновим Сергієм Івановичем, до поліцейського 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП Жданова Євгена Вікторовича, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Смірнова С.І., звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовною заявою до поліцейського 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП капрала поліції Жданова Євгена Вікторовича, Департаменту патрульної поліції, в якій просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5063869 від 25.06.2025 винесену поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП капралом поліції Ждановим Євгеном Вікторовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.; закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП; стягнути з відповідача судові витрати понесені по справі.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 25.06.2025 поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП капралом поліції Ждановим Є.В. винесена постанова серії ЕНА №5063869, згідно якої накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за скоєння ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно змісту постанови, 16.05.2025 о 19 год. 30 хв. водій транспортного засобу ОСОБА_1 у межах села Супрунівка рухався зі швидкістю 87 км/год., допустивши перевищення допустимої швидкості на 37 км/год. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 ТС 001013, чим порушив п. 12.4 ПДР.

Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не містить доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, результати вимірювань приладом TruCam не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки оскаржувана постанова не містить посилань на такі докази. Також позивач при зверненні до суду просив поновити йому строк на звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки він пропущений з поважних причин. Позивач скористався своїм правом та оскаржив указану постанову в позасудовому порядку, проте його скарга безпідставно розглянута не була.

Ухвалою суду від 11.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 18.08.2025, розгляд справи неодноразово відкладався з поважних причин.

15.08.2025 через підсистему «Електронний суд», а 21.08.2025 засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшов відзив представника відповідачів Грешнової А.Ю., у якому вона просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції по справі посилається на те, що під час винесення оскаржуваної постанови інспектор УПП в Полтавській області ДПП діяв згідно норм чинного законодавства, у межах своїх повноважень, рішення є законним та обґрунтованим. Правопорушення було зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер TC001013, який є придатним для застосування, пройшов відповідну повірку. Принцип роботи TruCam виключає можливість виміру швидкості руху транспортних засобів, на які не наведено лазерний приціл. Швидкість руху автомобіля фіксується під час руху, та в разі перевищення автоматичних обмежень швидкості руху транспортного засобу автоматично фіксується приладом. TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати модель, марку та номерний знак транспортного засобу. Наголошує, що позивач перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 37 км/год. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, інспектором було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу. Маючи достатньо підстав та доказів для притягнення водія до адміністративної відповідальності, поліцейським було прийнято рішення про накладення адміністративного стягнення.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Смірнов С.І. підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві просив позов задовольнити, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5063869 від 25.06.2025 відносно ОСОБА_1 , провадження у справі закрити, стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 та представник відповідачів Грешнова А.Ю. у судове засідання не з`явилися, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталися. Представник відповідачів у відзиві на позов просила проводити розгляд справи без її участі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП установлено, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оскільки позивач ОСОБА_1 скористався своїм правом та оскаржив постанову до керівника УПП в Полтавській області, постанова не переглядалася, тому суд приходить до переконання, що клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду з даним позовом підлягає до задоволення.

Судом установлено, що 25.06.2025 поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП капралом поліції Ждановим Є.В., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5063869 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Зі змісту постанови встановлено, що ОСОБА_1 16.05.2025 о 19:30:46 по вулиці Київська, 4Д в с. Супрунівка керуючи транспортним засобом марки «JEEP COMPASS» днз НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 87 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 37 км/год. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху ТЗ TruCam LTI 20/20 TC001013, чим порушив п. 12.4 ПДР.

Не погодившись з указаною постановою, адвокат Смірнов С.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , оскаржив її, шляхом подання скарги до Управління патрульної поліції в Полтавській області.

Згідно листа УПП в Полтавській області ДПП за №С-475/41/25/01-2025 від 17.07.2025 захиснику адвокату Смірнову С.І. було запропоновано надіслати на адресу управління повторне звернення, надавши документ, який підтверджує його повноваження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП).

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту ПДР; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

У відповідності до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА №5063869 від 25.06.2025, ОСОБА_1 16.05.2025 о 19:30:46 по вулиці Київська, 4Д в с. Супрунівка керуючи транспортним засобом марки «JEEP COMPASS» днз НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 87 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 37 км/год. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху ТЗ TruCam LTI 20/20 TC001013, чим порушив п. 12.4 ПДР.

Суд зазначає, що прилад TruCam LTI 20/20 з серійним номером TC001013, використаний відповідачем, дозволений для використання на території України, пройшов періодичну повірку, що підтверджується сертифікатом перевірки типу та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с. 28-32).

На підтвердження вчинення позивачем порушення ПДР, відповідачем надано, зокрема, належним чином завірені матеріали фотофіксації, зроблені за допомогою TruCam LTI 20/20 з серійним номером TC001013, а також оптичний диск з фото-/відео записом вимірювання швидкості з приладу TruCam, відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейського.

Так, на фотознімку зафіксовано рух транспортного засобу «JEEP COMPASS» днз НОМЕР_1 в с. Супрунівка Полтавської області зі швидкістю 87 км/год., дату і час фіксації, а також географічні координати місця вчинення правопорушення.

З урахуванням наведеного, вказані вище дані фотофіксації, зроблені за допомогою приладу TruCam, є належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Посилання сторони позивача на ті обставини, що результати вимірювань приладу TruCam є неналежним доказом по справі, оскільки вони не зазначені у постанові про накладення адміністративного стягнення, суд не бере до уваги, оскільки на результати вимірювань поліцейський безпосередньо посилається у постанові про накладення адміністративного стягнення. У постанові зазначено результати вимірювань, прилад, якими вони проводилися, результати вимірювань безпосередньо надавалися для ознайомлення ОСОБА_1 та його захиснику адвокату Смірнову С.І., як на місці вчинення адміністративного правопорушення, так і під час розгляду справи уповноваженим поліцейським.

Таким чином, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами.

Стосовно твердження позивача щодо неправомірності використання поліцейським лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 TC000722 в ручному режимі, суд зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 за № 1231-ІХ, який набув чинності 17.03.2021, внесено зміни до Закону України «Про Національну поліцію», з урахуванням яких, частина перша статті 40 вказаного закону викладена в такій редакції: «Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володіння з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд ураховує, що стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» в редакції до 17.03.2021 стосувалась виключно автоматичної фото- і відеотехніки. Введені зміни до закону після 17.03.2021 надають поліції право розміщувати по зовнішньому периметру доріг фото- і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, при цьому зазначене поширюється на технічні засоби, які працюють як і в автоматичному режимі, так і не в автоматичному режимі.

Згідно з інструкцією по експлуатації та свідоцтвом про повірку вимірювач TruCam II можна використовувати у ручному режимі. Зазначене свідчить, що лазерний вимірювач TruCam II відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань та, відповідно, може розміщуватись безпосередньо в руках поліцейського при використанні по зовнішньому периметру дороги для виявлення та фіксування правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо перевищень встановлених обмежень швидкості руху транспортними засобами на вулично-шляховій мережі.

Лазерний вимірювач швидкості LТІ 20/20 TruCam отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки серії А №006694 від 29.08.2012.

Відповідність засобів вимірювальної техніки, що надають ринку України та/або вводять в експлуатацію, типу, описаному в сертифікаті перевірки типу, і застосованим вимогам Технічного регламенту має бути підтверджена через проведення однієї з процедур оцінки відповідності за модулем, наступним за модулем В, згідно з вимогами Технічного регламенту.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань затверджено тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam II», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером UA.TR.001.

Нові LTI 20/20 TruCam можуть бути надані ринку та/або введені в експлуатацію в Україні тільки у разі, коли вони відповідають вимогам Технічного регламенту. Згідно з Наказом Мінекономрозвитку від 13.07.2016 за №1161 «Деякі питання ведення Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки», зареєстрованим в Мінюсті 03.08.2016 за №1081/29211, ДП «Укрметртестстандарт» уповноважено на ведення Реєстру затверджених типів ЗВТ, який розміщується на вебсайті підприємства www.ukrcsm.kiev.ua.

До реєстру занесено тип ЗВТ - вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний, LTI 20/20 TruCam виробництва Laser Technology Inc., США та видано сертифікат перевірки типу №UA.TR.0Q1 241-18, який діє до 26.12.2028.

28.08.2024 проведено повірку лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № TC001013, про що видано свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки, чинне до 28.08.2025.

Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному, так і в автоматичному режимах: ±2 км/год. в діапазоні від 2 до 200 км/год.; ±1% у діапазоні від 201 до 320 км/год.

З огляду на зазначене, твердження позивача щодо неправомірності використання поліцейським лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LТІ 20/20 TC001013 у ручному режимі є безпідставними.

Інші аргументи, наведені сторонами, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними.

Ураховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до переконання, що спірна постанова винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір по даній справі слід віднести за рахунок держави. Відповідно вимога про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 246, 250, 286 КАС України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом до поліцейського 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП Жданова Євгена Вікторовича, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , що подана його представником адвокатом Смірновим Сергієм Івановичем, до поліцейського 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП Жданова Євгена Вікторовича, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України судом зазначається повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

представник позивача: адвокат Смірнов Сергій Іванович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2764 від 23.04.2019, адреса здійснення діяльності: вул. Каштанова, 40, оф. 4, селище Велика Багачка, Миргородський район, Полтавська область;

відповідач: Жданов Євген Вікторович - поліцейський 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП, адреса: вулиця Кременчуцька, 2В, село Розсошенці, Полтавська область;

відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: вулиця Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ;

представник відповідачів: Грешнова Аліна Юріївна, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: вулиця Кременчуцька, 2В, село Розсошенці, Полтавська область.

Суддя Я.В. Прасол