Справа № 120/12932/23
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/12932/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Поліщук Ірина Миколаївна

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

10 грудня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

у серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень №2-0228, №2-0228 та №2-0228 від 26.10.2022.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову про задоволення позовних вимог.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу на праві приватної власності належать земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0056, :04:002:0018, :04:001:0200, що підтверджується державними актами на право власності.

В подальшому, дані земельні ділянки були передані позивачем в оренду ФГ "Нова Україна" відповідно до договорів оренди від 30.12.2020 та від 26.10.2020.

26.10.2022 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області винесено податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено податкове зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2022 рік, а саме:

- №2-0228 в сумі 14438,41 грн. за земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0056;

- №2-0228 в сумі 59478,26 грн. за земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0018;

- №2-0228 в сумі 8667,32 грн. за земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0200.

Разом із тим, на думку позивача, відповідні податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки вона не була користувачем земельних ділянок кадастровими номерами :04:001:0056, :04:002:0018, :04:001:0200, а тому, вважає, що відповідачем протиправно покладено на неї обов`язок зі сплати земельного податку з фізичних осіб.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до норм пункту 269.1 статті 269 ПК України у позивача наявний обов`язок зі сплати земельного податку, тому відповідачем обґрунтовано позивачу нараховано земельний податок на земельні ділянки, які є приватною власністю останньої.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

За змістом підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Як визначено підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України, земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із статтею 269 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками податку (плати за землю) є:

- платники земельного податку:

- власники земельних ділянок, земельних часток (паїв);

- землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування;

- платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Особливості справляння податку суб`єктами господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються главою 1 розділу XIV цього Кодексу.

Приписами статті 270 Податкового кодексу України закріплено, що об`єктами оподаткування платою за землю є:

- об`єкти оподаткування земельним податком:

- земельні ділянки, які перебувають у власності;

- земельні частки (паї), які перебувають у власності;

- земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування;

При цьому положеннями п. 271.1 статті 271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є:

нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом;

площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено.

База оподаткування по земельних частках (паях) визначається згідно із даними земельних ділянок, на які фізичні особи мають право як власники земельних часток (паїв), з урахуванням підпунктів 271.1.1 та 271.1.2 цього пункту..

Згідно з п.287.1 та 287.2 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), щороку до 1 травня.

Із системного аналізу викладених правових норм слідує, що платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Тобто, платником земельного податку є особа, яка володіє відповідним речовим правом на земельну ділянку (правом власності або правом користування).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 26.10.2022 року ГУ ДПС у Вінницькій області щодо ОСОБА_1 винесено: податкове повідомлення-рішення №2-0228, яким за 2022 рік нараховано земельний податок з фізичних осіб на суму 14 438,41 грн. (а.с.5); податкове повідомлення-рішення №2-0228, яким за 2022 рік нараховано земельний податок з фізичних осіб на суму 59478,26 грн. (а.с.6); податкове повідомлення-рішення №2-0228, яким за 2022 рік нараховано земельний податок з фізичних осіб на суму 8667,32 грн (а.с.7).

Відповідно до матеріалів справи у власності перебувають земельні ділянки:

- кадастровий номер :04:001:0056, загальною площею 0,2702 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯА №807581, виданого 12.07.2005 року Жорницькою сільською радою Іллінецького району Вінницької області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки: для роздрібної торгівлі та комерційних послуг (а.с.9).

- кадастровий номер :04:002:0018, загальною площею 0,8478 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯЛ №035377, виданого 25.11.2010 року Жорницькою сільською радою Іллінецького району Вінницької області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки: для роздрібної торгівлі та комерційних послуг. Цільове призначення (використання) земельної ділянки: для іншої комерційної діяльності (а.с 8).

- кадастровий номер :04:001:0200, загальною площею 0,1622 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯМ №915926, виданого 23.08.2012 року Жорницькою сільською радою Іллінецького району Вінницької області Цільове призначення (використання) земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (а.с.10).

Згідно з матеріалами справи, 30.12.2020 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та Фермерським Господарством «Нова Україна» (орендар) укладено нотаріально засвідчений Договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :04:001:0056, загальною площею 0,2702 га) з метою використання у господарській діяльності Орендаря. Даний договір посвідчено нотаріусом та зареєстровано в реєстрі за №1773.

У розділі 2 Договору оренди зазначено цільове призначення для роздрібної торгівлі та комерційних послуг. На земельній ділянці розташовано нежитлову будівлю Млин.

Вказаний Договір укладено строком 10 (десять) років з дня його нотаріального посвідчення.

Договір оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 30.12.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212.

26.10.2020 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та Фермерським Господарством «Нова Україна» (орендар) укладено нотаріально засвідчений Договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :04:002:0018, загальною площею 0,8478 га) з метою використання у господарській діяльності Орендаря. Даний договір посвідчено нотаріусом та зареєстровано в реєстрі за №1380.

У розділі 2 Договору оренди зазначено цільове призначення інша комерційна діяльність. На земельній ділянці розташовано нежитлову будівлю будівлю клубу, насосної та котельної.

Вказаний договір укладено строком 10 (десять) років з дня його нотаріального посвідчення.

Договір оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 26.10.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212.

26.10.2020 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та Фермерським Господарством «Нова Україна» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :04:001:0200, загальною площею 0,1622 га) з метою використання у господарській діяльності Орендаря. Даний договір посвідчено нотаріусом та зареєстровано в реєстрі за №1379.

У розділі 2 Договору оренди зазначено цільове призначення для будівництва і обслуговування будівель торгівлі. На земельній ділянці розташовано нежитлову будівлю їдальню.

Вказаний договір укладено строком 10 (десять) років з дня його нотаріального

Договір оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 26.10.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212.

Позивач повідомляла податковий орган про те, що зазначені вище земельні ділянки загальною площею передані в оренду ФГ «Нова Україна». Відповідач зазначену інформацію не врахував та у відповіді від 21.06.2023 року №21189/6/02-32-13-09-18 на заяву позивача від 07.06.2023 зазначив, що нарахування земельного податку за 2022 рік ОСОБА_1 проведено у відповідності до вимог Податкового кодексу України (а.с. 24).

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 14.07.2009 (а.с.26).

Статтею 281 ПК України визначено пільги щодо сплати земельного податку для фізичних осіб.

Так, відповідно до п. 281.1-281.2 ст. 281 ПК України від сплати податку звільняються:

- особи з інвалідністю першої і другої групи;

- фізичні особи, які виховують трьох і більше дітей віком до 18 років;

- пенсіонери (за віком);

- ветерани війни та особи, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- фізичні особи, визнані законом особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 281.2 ст. 281 ПК України звільнення від сплати податку за земельні ділянки, передбачене для відповідної категорії фізичних осіб пунктом 281.1 цієї статті, поширюється на земельні ділянки за кожним видом використання у межах граничних норм:

- для ведення особистого селянського господарства - у розмірі не більш як 2 гектари;

- для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка): у селах - не більш як 0,25 гектара, в селищах - не більш як 0,15 гектара, в містах - не більш як 0,10 гектара;

- для індивідуального дачного будівництва - не більш як 0,10 гектара;

- для будівництва індивідуальних гаражів - не більш як 0,01 гектара;

- для ведення садівництва - не більш як 0,12 гектара.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що вона є пенсіонером за віком і відповідно до норм ст. 281 ПК України звільнена від сплати земельного податку.

Із аналізу наведеної правової норми слідує, що пенсіонери (за віком) звільняються від сплати земельного податку лише за земельні ділянки за певними видами використання у межах граничних норм: для ведення особистого селянського господарства, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для індивідуального дачного будівництва, для будівництва індивідуальних гаражів, для ведення садівництва.

Даний перелік не містить посилання на цільове призначення земельних ділянок для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, будівництва та обслуговування будівель торгівлі, іншої комерційної діяльності.

Матеріали справи не містять доказів того, що спірні земельні ділянки використовувались позивачем для обслуговування виробничих приміщень є земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для індивідуального дачного будівництва, для будівництва індивідуальних гаражів, для ведення садівництва.

Отже, враховуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для застосування до позивача пільги по сплаті земельного податку як пенсіонера за віком.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 281.3 ст. 281 ПК України від сплати податку звільняються на період дії єдиного податку четвертої групи власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі за умови передачі земельних ділянок та земельних часток (паїв) в оренду платнику єдиного податку четвертої групи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні земельні ділянки, які належать на праві власності позивачу, використовуються ФГ «Нова Україна» на праві оренди, що підтверджується нотаріально засвідченими договорами оренди та Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно .

Відповідно до Довідки Головного управління ДПС у Вінницькій області від 26.03.2021 №266/02-32-04-08-18 про набуття (підтвердження) статусу платника єдиного податку четвертої групи ФГ «Нова Україна» у 2021 році було платником єдиного податку четвертої групи (а.с.25).

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів зазначає, що позивачем надано докази того, що ФГ «Нова Україна» було платником єдиного податку четвертої групи у 2021 році, доказів того, що ФГ було платником єдиного податку четвертої групи у 2022 році матеріали справи не містять. Оскільки основною підставою для звільнення від сплати податку є наявність у орендаря статусу платника єдиного податку четвертої групи, а позивачем не надано доказів наявності у ФГ станом на 2022 рік статусу платника єдиного податку четвертої групи, так як контролюючим органом нараховано земельний податок за 2022 рік, тому у суду відсутні підстави для звільнення від сплати земельного податку з урахуванням норми п. 281.3 ст. 281 ПК України.

Надаючи оцінку вказаним правовідносинам, рішенню суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки встановленими у справі обставинами не встановлено підстав для скасування податкових повідомлень-рішень від 26.10.2022 №2-0228, №2-0228, №2-0228.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Капустинський М.М.