Справа № 200/7785/25
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року Справа№200/7785/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 стосовно нарахування і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за весь час необґрунтованого призупинення виплати грошового забезпечення, а саме за період з 26.06.2023 по 09.07.2023 та з 13.07.2023 по 30.07.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час необґрунтованого призупинення виплати грошового забезпечення, а саме за період з 26.06.2023 по 09.07.2023 та з 13.07.2023 по 30.07.2023, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 стосовно нарахування і виплати ОСОБА_1 щомісячної премії за червень та липень 2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячну премію за червень та липень 2023 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 стосовно нарахування і виплати ОСОБА_1 грошове забезпечення у повному обсязі (включаючи оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби та премію) за період з 05.09.2023 по 18.01.2025 з урахуванням фактично виплачених сум грошового забезпечення позивача за цей період;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у повному обсязі (включаючи оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби та премію) за період з 05.09.2023 по 18.01.2025 з урахуванням фактично виплачених сум грошового забезпечення позивача за цей період із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, витребувані докази.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач зобов`язаний донарахувати та виплатити позивачу неотримане ним грошове забезпечення у зв`язку з призупиненням виплати грошового забезпечення позивача за періоди з 26.06.2023 по 09.07.2023, з 13.07.2023 по 30.07.2023, недоотримане грошове забезпечення за період з 05.09.2023 по 18.01.2025 у зв`язку з зарахуванням позивача у розпорядження командира з урахуванням виплаченого грошового забезпечення за цей період у розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також недоотриману премію грошового забезпечення за червень та липень 2023 року.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що за час перебування позивача у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 фактично не ніс військову службу, не знаходився в місці розташування військової частини і не виконував бойових (спеціальних завдань).Жодних рапортів щодо поновлення позивача на військовій службі не надходило. Позивачем не оскаржувався в судовому або позасудовому порядку, наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 211 від 23.07.2023, яким позивача виведено в розпорядження, що має наслідком його дійсність. Вважає, що Військовою частиною НОМЕР_1 повною мірою здійснило виплату всіх видів грошового забезпечення позивачу.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_2 , виданого 18.03.2002.

Згідно з військовим квитком серія НОМЕР_3 позивач з 25.01.2023 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , зокрема, з 01.05.2023 на посаді гранатометника

Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 01.04.2023 № 92 солдат ОСОБА_1 , який призначений стрільцем помічником гранатометника механізованого відділення механізованого зводу механізованої роти механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 , вважається таким, що з 01.04.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Позивач звернувся до ВЧ НОМЕР_1 з рапортом від 17.01.2025 (вх. № 3/1432 від 17.01.2025) щодо виплати заборгованості по грошовому забезпеченню у зв`язку із закриттям кримінального провадження.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 18.01.2025 № 18 солдату ОСОБА_1 , який з 14.02.2024 виключений зі списків особового складу відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та обліковується в книзі обліку тимчасово відсутнього і тимчасово присутнього особового складу наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 18.01.2024 № 14-РС, поновлено строк військової служби, дію контракту про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України, вислугу у військовому званні та вислугу років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії з 05.09.2023, з 18.01.2025 зараховано на всі види забезпечення. Також вирішено за період з 05.09.2023 по 18.01.2025 виплатити недоотримане грошове та здійснити недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення на підставі абзацу 11 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 05.03.2025 № 66 позивача, якого звільнено у відставку, виключено з 05.03.2025 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

У листі ВЧ НОМЕР_4 від 17.04.2024 № 613/4885 зазначено, що згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 №47 від 14.02.2024 солдата ОСОБА_1 , який самовільно залишив військову частину 26 червня 2023 року, звільнено від займаної посади та призупинено військову службу, дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. З 14 лютого 2024 року виключено із списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Також зазначено, що згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 №186 від 28.06.2023 солдату ОСОБА_1 , що самовільно залишив військову частину 26 червня 2023 року, виплату грошового забезпечення призупинити. Фінансово-економічною службою ВЧ НОМЕР_1 було здійснено нарахування грошового забезпечення за 25 днів червня 2023 року з позбавленням 100% премії. Сума перерахованого грошового забезпечення за червень 2023 року склала 6 352,03 гривень. Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 №198 від 10.07.2023 солдат ОСОБА_1 9 липня 2023 року самостійно повернувся до ВЧ НОМЕР_1 , а згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №204 від 16.07.2023 самовільно залишив військову частину. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_5 №218 від 30.07.2023 солдат ОСОБА_1 30 липня 2023 року самостійно повернувся до ВЧ НОМЕР_1 . Виходячи з викладеного фінансово-економічною службою ВЧ НОМЕР_1 було здійснено нарахування грошового забезпечення за 6 днів липня 2023 року з позбавленням 100% премії. Сума перерахованого грошового забезпечення за липень 2023 року склала 1 475,32 гривень.

Крім того, у листі ВЧ НОМЕР_4 від 06.04.2024 № 2533 зазначено, що позивачу на підставі внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 02.10.2023 № 0001512 призупинено військову службу та знято з усіх видів забезпечення, а з 14.02.2024 виключено зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 .

Аналогічні відомості наведені в листі ВЧ НОМЕР_4 від 06.04.2024 № 2536.

У листі ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.04.2024 № 765/ГЗ/797 зазначено, що відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 13.02.2024 № 9-РС позивача увільнено від займаної посади, призупинено строк військової служби, вислугу у військовому званні та вислугу років з 05.09.2023 на підставі витягу з ЄРДР від 02.10.2023 № 0001512. Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 14.02.2024 № 47 позивача виключено зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 .

У листі ВЧ НОМЕР_6 від 10.04.2024 № 5400/ППС зазначено, що відповідно до доповіді командира ВЧ НОМЕР_1 позивач самовільно залишив військову частину та станом на 10.04.2024 перебуває в списках військовослужбовців, які самовільно залишили військову частину.

ВЧ НОМЕР_1 у листі від 25.04.2025 № 10/911 зазначила, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №23 від 25.01.2023 року, солдата ОСОБА_1 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №204 від 16.07.2023 року, солдату ОСОБА_1 , як тому хто самовільно залишив військову частину або місце служби, виплату грошового забезпечення призупинено з 13 липня 2023 року. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №211 від 23.07.2023 року, солдата ОСОБА_1 , який відсутній у військовій частині НОМЕР_1 понад 10 (десять) діб з 13.07.2023 року, зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , з 23.07.2023 року. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №218 від 30.07.2023 року, солдата ОСОБА_1 , який 13 липня 2023 року самовільно залишив місце служби і зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що 30 липня 2023 року самостійно повернувся до військової частини НОМЕР_1 , поновити виплату грошового забезпечення з 30 липня 2023 року. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №47 від 14.02.2024 року, солдата ОСОБА_1 , з «14» лютого 2024 року виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №18 від 18.01.2025 року, солдату ОСОБА_1 , в період з 5 вересня 2023 року по 18 січня 2025 року виплатити недоотримане грошове забезпечення на підставі абзацу одинадцятого частини другої статті 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №66 від 05.03.2025 року, солдата ОСОБА_1 , з 05 березня 2025 року виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідач у вказаному листі також повідомив , що за період з 05.09.2023 по 18.01.2025 згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №211 від 23.07.2023, солдата ОСОБА_1 , з 23 липня 2023 року зараховано у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 . З 28.09.2023 року, солдат ОСОБА_1 , знаходиться в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 більше двох місяців, згідно чого подальше нарахування грошового забезпечення здійснюється згідно розділу XXVIII пункту 1, пункту 5 Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260. Тому, за період з моменту повернення солдата ОСОБА_1 , до Військової частини НОМЕР_1 до виключення його зі списків ВЧ НОМЕР_1 , ним було отримано грошове забезпечення в такій послідовності: - серпень 2023 року - сума 22 487,1 грн; - вересень 2023 року - сума 22283,87 грн; - жовтень 2023 року - сума 742,00 грн (в розпорядженні); - листопад 2023 року - сума 742,00 грн (в розпорядженні); - грудень 2023 року - сума 742,00 грн (в розпорядженні); - січень 2024 року - сума 742,00 грн (в розпорядженні). За період з лютого 2024 року по січень 2025 року, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №18 від 18.01.2025 року, солдату ОСОБА_1 , у січні 2025 року було здійснено донарахування та виплату грошового забезпечення (з урахування податків та зборів) на його картковий рахунок суму в розмірі - 8 351,97 грн.

У листі ВЧ НОМЕР_1 від 08.05.2025 № 10/923 зазначено, що за період проходження військової служби з 1 січня 2025 року по 5 березня 2025 року солдату ОСОБА_1 грошове забезпечення здійснювалось згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 №18 від 18.01.2025 року (поновлення на військовій службі), та №66 від 05.03.2025 року (виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ). Так за період з 1 січня 2025 року по 5 березня 2025 року солдат ОСОБА_1 отримав на свою картку: - за січень 2025 року отримано суму у розмірі 18 192,81 гривень, перераховано на карту військовослужбовця 10 лютого 2025 року; - за лютий 2025 року отримано суму у розмірі 21 180,46 гривень, перераховано на карту військовослужбовця 12 березня 2025 року; - за березень 2025 року отримано суму у розмірі 226 517,01 гривень, перераховано на карту військовослужбовця 10 квітня 2025 року, в т.р. грошове забезпечення за п`ять днів березня 3 416,22 гривні, грошова допомога на оздоровлення 21 180,46 гривень, компенсація відпуски 148 969,20 гривень, вихідна допомога при звільнені 52 951,13 гривень.

З листа ВЧ НОМЕР_4 від 02.05.2025 № 613/8915 випливає, що за період з лютого 2024 року по грудень 2024 року позивачу грошове забезпечення позивача складалося тільки з окладу за військове звання, надбавки за вислугу років та індексації.

До суду надана копія постанови Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві від 02.01.2025, якою закрито кримінальне принадження 0002070 від 12.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

У вказаній постанові від 02.01.2025 зазначено, що під час досудового розслідування матеріалів кримінального провадження встановлено, що 16.07.2023 року, солдату ОСОБА_1 за вих. № 127 капітаном медичної служби Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , було надано направлення на консультацію до лікаря хірурга військового шпиталю Військової частини НОМЕР_7 . Відповідно до довідки з військового шпиталю Військової частини НОМЕР_7 від 17.07.2023 № 1321: ОСОБА_1 було поставлено діагноз: варикозне розширення вен нижніх кінцівок II ст. та призначено лікування та обмеження фізичної напруги на кінцівки протягом 2-х тижнів. Окрім того, встановлено, що ОСОБА_1 , 30.07.2023 самостійно прибув до розташування Військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.

Крім того, до суду надана копія постанови Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві від 13.12.2023, якою закрито кримінальне провадження за №0001512 від 02.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У вказаній постанові від 13.12.2023 зазначено, що з 28.06.2023 по 07.07.2023 солдат ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Петропавлівська ЦЛ» ПСР (відповідно до виписки карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1069) з діагнозом: виразкова хвороба цибулини дванадцятипалої кишки, стадія загострення. ГЕРХ: гастроезофагеальний рефлюкс. Після чого, 09.07.2023 прибув у розташування ВЧ НОМЕР_1 , про що було складено відповідний рапорт.

Позивач додав до позовної заяви надані йому копії рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (витяг № 151/25/1570/І), свідоцтва про хворобу № 2502 і витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (витяг № 151/25/1570/В)

Спірні правовідносини виникли з приводу наявності виплати належного розміру грошового забезпечення.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану в Україні», постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжено до сьогоднішнього дня.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

За приписами частини другої статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-XII), у редакції, чинній до внесення змін Законом № 2995-IX від 21.03.2023, було передбачено, що військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, підлягають звільненню з військової служби відповідно до пункту "г" частини другої, пункту "г" частини третьої, підпункту "д" пункту 1, підпункту "в" пункту 2 частини четвертої, підпунктів "е" пунктів 1 і 2, підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої та підпункту "е" пункту 1, підпункту "д" пункту 2, підпункту "в" пункту 3 частини шостої статті 26 цього Закону, крім військовослужбовців, яким вироком суду визначено міру покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні.

Військовослужбовці, яким призначено кримінальне покарання у вигляді штрафу, яких звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, передбачених статтями 47, 48, 49 Кримінального кодексу України, а також яких звільнено від відбування покарання на підставі амністії, підлягають звільненню з військової служби відповідно до підпункту "ґ" пункту 1 частини четвертої, підпунктів "д" пунктів 1 та 2 частини п`ятої та підпункту "д" пункту 1, підпункту "ґ" пункту 2 частини шостої статті 26 цього Закону.

Для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Законом України № 2995-IX від 21.03.2023, який набрав чинності 21.07.2023, абзац другий частини другої ст. 24 Закону № 2232-XII викладено в такій редакції:

"Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань)".

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 2232-XII), у редакції Закону № 3902-IX від 20.08.2024 (набрання чинності 07.09.2024), установлено, що військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством. Під час дії воєнного стану військова служба для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби чи дезертирували, не призупиняється.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини, поданих відповідно до частини п`ятої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та/або заяви, повідомлення начальника відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про вчинене кримінальне правопорушення. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, підлягають звільненню з військової служби відповідно до пункту "г" частини другої, пункту "г" частини третьої, підпункту "д" пункту 1, підпункту "в" пункту 2 частини четвертої, підпунктів "е" пунктів 1 і 2, підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої та підпункту "е" пункту 1, підпункту "д" пункту 2, підпункту "в" пункту 3 частини шостої статті 26 цього Закону, крім військовослужбовців, яким обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, призначено кримінальне покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні.

Для військовослужбовців, яким обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, призначено кримінальне покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні, з дня початку відбування такого покарання військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Військовослужбовці, яким судовим рішенням, що набрало законної сили, призначено кримінальне покарання у виді штрафу, яких звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, передбачених статтями 47, 48, 49 Кримінального кодексу України, а також яких звільнено від відбування покарання на підставі амністії, підлягають звільненню з військової служби відповідно до підпункту "ґ" пункту 1 частини четвертої, підпунктів "д" пунктів 1 і 2 частини п`ятої та підпункту "д" пункту 1, підпункту "ґ" пункту 2 частини шостої статті 26 цього Закону, крім випадків, передбачених цим Законом.

Під час проведення мобілізації та/або дії воєнного стану для військовослужбовців, яким судовим рішенням, що набрало законної сили, призначено кримінальне покарання у виді штрафу, яких звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, передбачених статтями 47, 48, 49 Кримінального кодексу України, звільнено від відбування покарання на підставі амністії, а також яких звільнено від відбування покарання з випробуванням, з дня прибуття їх до військових частин (місць проходження військової служби) військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Для військовослужбовців, стосовно яких судом ухвалено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжуються. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання та поновлюються пільги і соціальні гарантії, встановлені законодавством України для військовослужбовців.

За весь час безпідставного призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюється недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Військовослужбовцям, зазначеним в абзацах сьомому, дев`ятому та дванадцятому цієї частини, з дня призупинення військової служби до дня її продовження виплата недоотриманого грошового, здійснення недоотриманого продовольчого, речового, інших видів забезпечення та поширення пільг і соціальних гарантій, встановлених законодавством України для військовослужбовців, не здійснюються.

Військовослужбовцям, які під час дії воєнного стану самовільно залишили військові частини або місця проходження служби чи дезертирували і не повернулися до військових частин (місць проходження військової служби) до моменту припинення чи скасування воєнного стану, військова служба призупиняється в порядку, встановленому цим Законом, з дня, наступного за днем припинення чи скасування воєнного стану.

Військовослужбовцям, які під час дії воєнного стану самовільно залишили військові частини або місця проходження служби чи дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань, період з дня самовільного залишення військової частини (місця проходження військової служби) або вчинення дезертирства до дня повернення до виконання військового обов`язку не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. Таким військовослужбовцям упродовж цього періоду виплата грошового, здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення та поширення на них пільг і соціальних гарантій, встановлених законодавством для військовослужбовців, не здійснюються.

Порядок та умови призупинення та продовження військової служби визначаються положеннями про проходження військової служби.

Приписами пунктів 144-1, 144-2 і 144-4 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008), передбачено, що для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України.

У разі прибуття до місця служби військовослужбовця, військову службу якого призупинено, командир (начальник) військової частини з`ясовує підстави його відсутності і негайно інформує про це орган досудового розслідування та орган управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням. Командування військової частини або орган управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України здійснює супроводження військовослужбовця до органу досудового розслідування.

Згідно з п. 144-6 Положення № 1153/2008 установлено, що для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжуються. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги і соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримані продовольче, речове та інші види забезпечення.

Продовження військової служби та дії контракту з військовослужбовцями, зазначеними у цьому пункті, здійснюється командирами (начальниками) військових частин наказами по особовому складу.

Також відповідно до пп. 14 п. 116 Положення № 1153/2008 зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі: якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими, або до дня набрання законної сили вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року № 260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі Порядок № 260) передбачено, що грошове забезпечення не виплачується: за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати; якщо виплачуються академічні стипендії; за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше; за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки; за час тимчасового виконання обов`язків понад два місяці за новими посадами у зв`язку з переведенням військової частини на інший штат (внесення змін до штату); за час тримання військовослужбовців під вартою чи перебування під цілодобовим домашнім арештом; за час відбування покарання на гауптвахті військовослужбовцями строкової військової служби.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Приписами пунктів 1 і 5 розділу XXVIII Порядок № 260 передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.

Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні.

Грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.

Судом установлено, що на думку відповідача позивач самовільно залишив військову частину в червні 2023 року та в липні 2023 року.

Зазначене стало підставою для позбавлення його премії за червень і липень 2023 року і не виплати грошового забезпечення за період з 26.06.2023 по 09.07.2023 та з 13.07.2023 по 30.07.2023.

Також у листі ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.04.2024 № 765/ГЗ/797 зазначено, що відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 13.02.2024 № 9-РС позивача увільнено від займаної посади, призупинено строк військової служби, вислугу у військовому званні та вислугу років з 05.09.2023 на підставі витягу з ЄРДР від 02.10.2023 № 0001512.

Водночас постановою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві від 02.01.2025 закрито кримінальне принадження 0002070 від 12.12.2023 року за ознаками кримінальної о правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, а постановою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві від 13.12.2023, якою закрито кримінальне провадження за №0001512 від 02.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України - на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З наведених постанов випливає, що позивач у відповідні періоди червня і липня 2023 року перебував на лікуванні.

Тому суд дійшов висновку про відсутність передбачених п. 15 розділу І Порядку № 260 для невиплати позивачу грошового забезпечення за спірні періоди, зокрема за періоди з 26.06.2023 по 09.07.2023 та з 13.07.2023 по 30.07.2023.

У наступному, з наведених підстав, повивача з 05.09.2023 зараховано у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 , а в подальшому військову службу позивача було призупинено.

З огляду на наведені постанови Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві від 02.01.2025 і від 13.12.2023 призупинення військової служби позивача вважається безпідставним, а тому згідно з абзацом одинадцятим ч. 2 ст. 24 Закону № 2232-XII позивач має право на недоотримане грошове забезпечення за весь час безпідставного призупинення військової служби.

До суду не надано доказів виконання відповідачем наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 18.01.2025 № 18 в частині виплати за період з 05.09.2023 по 18.01.2025 недоотриманого грошового забезпечення на підставі абзацу 11 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Щодо посилання відповідача на те, що позивачем не оскаржувався в судовому або позасудовому порядку наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 211 від 23.07.2023 року, яким позивача виведено у розпорядження, суд зазначає, що з установлених судом обставин випливає, що позивача виведено у розпорядження у зв`язку із тим, що на думку відповідача позивач самовільно залишив військову частину в червні 2023 року та в липні 2023 року, внаслідок чого відповідач почав процедуру притягнення позивача кримінальної відповідальності шляхом направлення відповідних повідомлень про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак оскарження наведеного наказу до вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення позивача до кримінальної відповідальності з метою отримання грошового забезпечення за спірні періоди не може в повній мірі впливати на отримання цих виплат. Позаяк позивач, з огляду на ведені відповіді відповідача і ВЧ НОМЕР_4 , міг цілком обґрунтовано розраховувати на виплату грошового забезпечення за спірні періоди після закриття кримінального провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (або ухвалення виправдувального вироку).

Водночас суд наголошує, що, фактично, до вжиття призупинення військової служби позивач не отримував грошове забезпечення в належному розмірі з підстав помилкового висновку (думки) відповідача про самовільне залишення військової частини позивачем, тому позовні вимоги за період до призупинення військової служби також мають бути задоволені.

Крім того, позивач просить зобов`язати здійснити компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Суд зазначає, що правовідносини щодо грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб на спірні виплати на момент розгляду цієї справи не виникли. КАС України не передбачає захист прав осіб на майбутнє. Також за відсутності протиправних рішень, дій або бездіяльності відповідача суд не може зобов`язувати його вчинити певні дії з підстав, зокрема, наявності припущень тощо. Тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судовий збір позивачем не сплачувався.

Також суд зазначає, що позивачем не наведено підстав доцільності постановлення ухвали про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, тому таке клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 80, 90, 132-139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_8 ; АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_9 ) про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за періоди з 26.06.2023 по 09.07.2023 та з 13.07.2023 по 30.07.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за періоди з 26.06.2023 по 09.07.2023 та з 13.07.2023 по 30.07.2023.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 щомісячної премії за червень та липень 2023 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячну премію за червень та липень 2023 року.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у повному обсязі (включаючи оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби та премію) за період з 05.09.2023 по 18.01.2025, з урахуванням фактично виплачених сум грошового забезпечення за цей період.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у повному обсязі (включаючи оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби та премію) за період з 05.09.2023 по 18.01.2025 з урахуванням фактично виплачених сум грошового забезпечення за цей період.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне рішення суду складено 12 грудня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков