Справа № 160/23258/25
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О., за участі секретаря судового засідання - Ткач Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджи Хаб» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
Суть спору: 12 серпня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджи Хаб» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи з викликом сторін. Призначено розгляд справи ан 11.09.2025.
26 серпня 2025 року від відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву із запереченням проти заявлених позовних вимог. Зокрема, відповідач вказав, що, окрім відсутності зазначення у поданих позивачем уточнюючих податкових деклараціях коду КОАТУУ, позивачем в податкових деклараціях на прибуток ннеправильно було зазначено обов`язкові реквізити передбаченні пунктом 48.3-48.4 статті 48 ПК України, зокрема, дата уточнюючих податкових декларацій. Також, позивачем не надано до уточнюючих декларацій за 2023 рік та 2024 рік обов`язковий додаток РІ (при заповненні додатка АМ дані переносяться в дод. РІ). З цих підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
02 вересня 2025 року від Товариства з обмеженою відповіальністю «ЕНЕРДЖИ ХАБ» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач у відзиві наводить нові доводи, якими не керувався при наданні відмови у неприйнятті податковою звітністю уточнюючих податкових декларацій з податку на прибуток. Також, позивач вказує, що автоматизована перевірка електронного документа включає перевірку наявності обов`язкових реквізитів. Позивачем отримано перші квитанції, в яких не зафіксовано жодних помилок, та другі квитанції, які є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) електронного документа в контролюючого органу Якби в деклараціях були б відсутні обов`язкові додатки або були наявні інші помилки, що унеможливлюють прийняття звітності, система електронного документообігу автоматично б зафіксувала це і повідомила про неприйняття документів. Стосовно додатку до податкових декларації РІ позивач вказав, що податковий орган приймає непослідовні рішення, а саме те, що платником податків вже подавалася податкова декларація за 2023 рік без додатку РІ, і податковим органом було прийнято таку декларацію без заперечень. Щодо перебування позивача у статусі ризикових, вказує, що ним були подано податкові декларації 29.07.2025, лист про відмову в прийнятті уточнюючих декларацій датовано 31.07.2025, а віднесення позивача до ризикових відбулося пізніше, а саме: 12.08.2025.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Видами економічної діяльності (КВЕД) ТОВ «ЕНЕРДЖИ ХАБ» є: 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (основний); 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.40 Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів; 46.14 Діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткованням, суднами та літаками; 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 84.21 Міжнародна діяльність; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.
З наявних матеріалів справи вбачається, що подані позивачем уточнюючі податкові декларації було прийнято Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області та видано ТОВ «ЕНЕРДЖИ ХАБ» стосовно кожної податкової декларації квитанції №2 про прийняття пакету документів.
Вважаючи таку відмову у реєстрації уточнюючих податкових декларацій протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових. Зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платники податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Згідно п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
Форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (46.5 п.46.1 ст.46 ПК України).
Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.
Фінансова звітність або звіт про фінансовий стан (баланс) та звіт про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіт про фінансові результати), що подаються відповідно до абзаців першого та другого цього пункту, є додатком до податкової декларації з податку на прибуток підприємств (звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку) та її невід`ємною частиною (п.46.2 ст.46 ПК України).
Щодо зазначення в податковій декларації з податку на прибуток підприємств обов`якового реквізиту коду органу місцевого самоврядування/адміністративно-територіальної одиниці код КОАТУУ (КАТОТТГ).
Як передбачено пунктами 48.1-48.4 ст.48 ПК України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.
Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.
Обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.
Податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити:
тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);
звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);
повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;
код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);
місцезнаходження (місце проживання) платника податків;
найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;
дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);
інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною;
ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;
підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
В окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов`язкові реквізити:
відмітка про звітування за спеціальним режимом;
код виду економічної діяльності (КВЕД);
код органу місцевого самоврядування за КАТОТТГ;
код адміністративно-територіальної одиниці за КАТОТТГ;
індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період;
дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій;
ознака неприбутковості організації;
повне найменування нерезидента;
місцезнаходження нерезидента;
назва та код держави резиденції нерезидента;
код нерезидента, що присвоєно державою, резидентом якої він є.
Відповідно до положень п.48.5 ст.48 ПКУ, податкова декларація повинна бути підписана:
керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.
Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність накладеного на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки платника податку.
фізичною особою - платником податків або його представником;
особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації згідно із договором про спільну діяльність або угодою про розподіл продукції.
Якщо податкова декларація подається податковими агентами - юридичними особами, вона повинна бути підписана керівником такого агента та особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації такого агента, а якщо податковим агентом є платник податків - фізична особа - таким платником податків (п.48.6 ст.48 ПК України).
Податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу (п.48.7 ст.48 ПК України).
Згідно з п.49.3 ст.49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:
а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;
б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;
в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
Єдиною підставою для неприйняття податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність кваліфікованого електронного підпису чи печатки такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії відповідного сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа, містить достовірні обов`язкові реквізити та надана у форматі, доступному для її технічної обробки.
Згідно п.49.4, платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
Фінансова звітність, звіт про фінансовий стан (баланс) та звіт про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіт про фінансові результати), що подаються згідно з вимогами абзаців першого та другого пункту 46.2 статті 46 цього Кодексу, подаються в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» до контролюючих органів платниками податку на прибуток підприємств та неприбутковими підприємствами, установами, організаціями, які подають податкову звітність в електронній формі.
Відповідно до п.49.8 ПК України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
Згідно положень п.49.9 ст.49 ПК України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.
За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою:
за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про прийняття податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв`язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою;
у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.
Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється (49.10 ст.49 ПК України).
Відповідно до п.49.11 ст.49 ПК України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48, а також недотримання вимог абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови:
у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання;
у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.
Відповідно до п.49.12 ст.49 ПК України у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право:
подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання;
оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.
У разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом (49.13 ст.49 ПК України).
Суд зазначає, що вищевказані податкові декларації з податку прибуток підприємств не містять реквізиту коду органу місцевого самоврядування/адміністративно територіальної одиниці (код КАТОТТГ, до внесення змін згідно із Законом №3813-IX від 18.06.2024 код КОАТУУ).
Водночас, судом проаналізовано наказ Міністерства фінансів України від 20.10.2015 №897, яким затверджено форму податкової декларації з податку на прибуток, з якого вбачається, що типова форма податкової декларації не містить реквізиту коду органу місцевого самоврядування/адміністративно територіальної одиниці (код КАТОТТГ, до внесення змін згідно із Законом №3813-IX від 18.06.2024 код КОАТУУ).
Тобто, податковий орган, відмовляючи позивачу у прийнятті уточнюючих податкових декларацій з податку на прибуток, не врахував те, що при подачі відповіних декларацій, код КОАТУУ (КАТОТТГ) платниками податків не зазначається.
Звідси випливає, що підстава неприйняття уточнюючих податкових декларацій з податку на прибуток через відсутність зазначення коду органу місцевого самоврядування/адміністративно територіальної одиниці є протиправною.
Щодо інших недоліків уточнюючих податкових декларацій з податку на прибуток.
Суд, перш за все, звертає увагу, що відмовляючи у прийнятті уточнюючих податкових декларацій, відповідач керувався виключно незазначенням в них коду КОАТУУ.
Відтак, зазначені у відзиві доводи, які не були доведені до відома позивача на момент прийняття відповідачем рішення про відмову, не повинні братися до уваги.
Попри зазначене вище, суд вважає за необхідне все одно надати оцінку кожному доводу відповідача.
Попри зазначені обставини, відповідач заперечує обставини наявності всіх необхідних обов`язкових реквізитів в поданих документах, у зв`язку із чим не вважає їх податковою звітністю.
Суд не погоджується з такими доводами відповідача та вказує на те, що наявність квитанцій №1 та 32 свідчить про те, що всі необхідні реквізити були наявні в поданих деклараціях.
Крім того, положеннями п.48.4 ст.48 ПК України визначено обов`язкові реквізити податкової декларації.
Обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.
Податковий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію у разі її складання з дотриманням вимог статті 48 ПК України, оскільки прийняття податкової звітності є обов`язком контролюючого органу (аналогічний правовий висновок щодо застосування викладених норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, міститься у постанові Верховного Суду від 31.07.2018 у справі №810/1570/16).
Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється (п. 49.10 ст. 49 ПК України).
Також, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи доводи відповідача про те, що позивач допустив помилки у зазначенні дати подання двох уточнюючих декларацій, про що свідчать квитанції №1 та квитанції №2.
Щодо суперечливої поведінки контролюючого органу.
За приписами статті 6 Закону України «Про адміністративну процедуру» адміністративний орган здійснює адміністративне провадження виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, цим Законом та іншими законами України, а також на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов: вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.
Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Енерджи Хаб» і раніше подавало податкові декларації з використанням аналогічних програмних засобів та за встановленими формами. Жодних питань щодо відсутності коду КОАТУУ чи інших зауважень, які виникли у відповідача у липні 2025 року, раніше не висувалося. Звітність приймалася та оброблялася у штатному режимі.
Вказане підтверджуєтеся відомостями з електронного кабінету платника податків ТОВ «Енерджи Хаб», а саме поданою Звітною податковою декларацією з податку на прибуток підприємства за 2023 рік. у вкладці «Детально» відображено наявність трьох документів: J0100125 (звітна декларація за 2023 рік); J1499202 (квитанція Nє2 до звітної декларації за 2023, де у графі «Результат обробки» зазначено - Прийнято пакет 06.02.2024.); J0110625 (Додаток АМ) з урахуванням, також відсутності додатка РІ.
Тобто, з аналогічним пакетом документів, а саме основна декларація та додаток АМ, вже приймались, декларації як податкові (наприклад декларація за 2023 рік та уточнююча декларація за три квартали, 9 місяців 2023 року).
Така непослідовна поведінка податкового органу та раптова зміна підходів до перевірки реквізитів звітності, яка раніше приймалася без зауважень, свідчить про вибірковий підхід суб`єкта владних повноважень.
Також, суд вважає слушними доводи позивача про те, що включення ТОВ «Енерджи Хаб» до переліку ризикових платників 12.08.2025 не може впливати на рішення відповідача стосовно прийняття уточнюючих податкових декларацій в спірних правовідносинах, оскільки декларації з податку на прибуток підприємств були подані 29.07.2025, лист про відмову податкового органу у прийнятті звітності датований 31.07.2025 - тобто, до встановлення позивачу статусу ризикового.
Відповідно до п. 49.13 ст. 49 ПК України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.
Наказом Державної податкової служби України №516 від 14.06.2012 затверджено Методичні рекомендації щодо приймання та комп`ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України.
За змістом п. 3.2 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп`ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, Методичні рекомендації розроблено з метою впровадження у державних податкових органах єдиної методології ведення та обробки документів податкової звітності платників податків з урахуванням різних способів надходження документів до ОДПС, у тому числі засобами телекомунікаційного зв`язку.
Для забезпечення єдиної методології ведення та обробки документів податкової звітності повинні виконуватись такі процедури:
приймання та реєстрація документів податкової звітності від платників податків;
перенесення інформації з документів податкової звітності на паперових та електронних носіях до електронних баз податкової звітності;
перенесення інформації, наданої платниками податків засобами телекомунікаційного зв`язку, до електронних баз податкової звітності;
проведення автоматизованих перевірок документів податкової звітності, зокрема звірка даних документів податкової звітності з інформацією відповідних реєстрів, переліків тощо, згідно з наданими технічними завданнями;
верифікація даних податкової звітності, наданої на паперових носіях, що переносяться до КОР (картка особового рахунку) платників податків;
підготовка та вивантаження інформації щодо сум визначених платником грошових зобов`язань для подальшого перенесення відповідних показників до КОР платників податків;
відпрацювання реєстрів неімпортованих записів, сформованих за результатами перенесення визначених платниками сум грошових зобов`язань з баз податкової звітності до КОР платників податків;
обробка податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за ф. № 1ДФ;
обробка податкової звітності (у тому числі поданої в електронному вигляді) та звітності, показники якої не заносяться до КОР (картка особового рахунку) платників податків;
формування та передача реєстрів на основі обробленої податкової звітності незалежно від способу подання податкової звітності;
оформлення і передача для збереження паперових носіїв податкової звітності;
адміністрування системи приймання та комп`ютерної обробки податкової звітності.
Відповідно до п. 4.27.1 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп`ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, якщо за результатами судового або адміністративного оскарження платником податків дій службової (посадової) особи ОДПС щодо відмови у прийнятті податкової звітності задовольняються вимоги платника податків, то: на підставі рішення суду, що набрало законної сили, або рішення органу ДПС про результати розгляду скарги в електронних базах податкової звітності для відповідної декларації скасовується статус «Не визнано як податкова декларація» та встановлюється діючий статус «Визнано як податкова декларація за рішенням суду» у день отримання підрозділом приймання та обробки податкової звітності рішення суду або рішення органу ДПС з введенням реєстраційних даних підстави (рішення суду або рішення органу ДПС).
На підставі службової записки структурного підрозділу юридичних або фізичних осіб, в якій вказується сума, що підлягає нарахуванню (зменшенню), підрозділ прогнозування, аналізу, обліку та звітності вносить зазначену інформацію до АІС «Облік податків і платежів».
Отже, аналіз вищенаведених приписів чинного законодавства свідчить, що визнання контролюючим органом податкових декларацій в якості податкової звітності на підставі рішення суду покладає на такий орган зобов`язання здійснити їх обробку за процедурами, передбаченими п. 3.2 Методичних рекомендацій, з перенесенням результатів такої обробки до картки особового рахунку (КОР) платника податків.
Відповідно пункту 4.4. Методичних рекомендацій прийняття податкової декларації є обов`язком ОДПС.
Відмова посадової особи ОДПС прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених статтями 48 та 49 Кодексу, у тому числі висунення будь-яких передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо), забороняється.
Суд вказує, при прийнятті податкової звітності, в тому числі й податкових декларацій з податку на прибуток підприємств, у податкового органу виникає обов`язок відобразити показники таких декларацій у картці особового рахунку платника податків.
Факт невідображення таких показників після прийняття податкових декларацій позивачем не доведено, через неприйняття таких податкових декларацій податковим органом.
Отже, вимога позивача про відображення показників поданих податковий декларацій є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їхньої переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовна підлягає частковом задоволенню.
Сплачений судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 2, 72-77, 243 246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд, -
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення судускладено 12.12.2025.

Суддя А.О. Сластьон