Справа № 260/6521/24
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення касаційної скарги без руху

12 грудня 2025 року

м. Київ

справа №260/6521/24

адміністративне провадження №К/990/49132/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів Бевзенка В.М., Кравчука В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 у справі №260/6521/24 за позовом Фізичної особи підприємця Дома - ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа Головне управління ДПС в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року Фізична особа підприємець Дома - ОСОБА_1 (далі - ФОП Дома - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до суду з позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі - відповідач), третя особа Головне управління ДПС в Тернопільській області, в якому просила визнати протиправною і скасувати постанову Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу на ФОП Дома - ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 23.08.2024 №9295/19/00/0704/362750474-ДПС у розмірі 720000,00 грн.

Закарпатський окружний адміністративний суд рішенням від 27.03.2025, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025, позовні вимоги задовольнив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, відповідач оскаржив їх у касаційному порядку, просив скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Верховний Суд ухвалою від 12.11.2025 повертав касаційну скаргу відповідача на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 у справі №260/6521/24 згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України з підстав того, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

27.11.2025 позивач повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 у справі №260/6521/24.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для залишення її без руху.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи викладене, пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що постанова суду апеляційної інстанції ухвалена, складена, та набрала законної сили 02.10.2025.

Своєю чергою, касаційна скарга надійшла до Електронного кабінету Верховного Суду 27.11.2025.

Верховний Суд ухвалою від 12.11.2025 повернув касаційну скаргу скаржника, згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України з підстав того, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

27.11.2025 скаржник повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 у справі №260/6521/24.

Скаржник у касаційній скарзі від 27.11.2025 в прохальній частині касаційної скарги просить поновити строк на касаційне оскарження, проте не зазначає підстав для поновлення судом пропущеного строку на касаційне оскарження.

Суд звертає увагу скаржника, що приписами статті 44 КАС України встановлено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Також неухильне виконання обов`язків суб`єкта господарювання, передбачених процесуальним законодавством, не повинно ставитись в залежність від організації належного виконання працівниками своїх обов`язків, оскільки цей процес належить до сфери управлінської діяльності керівника юридичної особи, який, крім іншого, уповноважений визначати необхідну кількість осіб, які мають право представництва інтересів цієї юридичної особи, зокрема, у судах України.

Важливість дотримання строків звернення з касаційною скаргою зумовлена, насамперед, тим, що у контексті концепції справедливого судового розгляду особливу цінність має принцип юридичної визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення тільки з метою повторного слухання справи та ухвалення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий, тільки коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.

Колегія суддів підкреслює, що особливими та непереборними визнаються обставини, які не залежать від волевиявлення сторони й пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, які не залежать від волі особи та об`єктивно унеможливлюють вчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду з касаційною скаргою.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Виходячи з наведеного, причини пропуску строку на звернення з касаційною скаргою є неповажними.

Заявнику слід надати Суду обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, зазначивши підстави і причини його пропуску, надавши належні докази, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії зі звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою у строк, визначений законом. Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Стаття 330 КАС України містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Отже, зміст наведених положень процесуального закону свідчить про те, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частини першої статті 328 КАС України, в касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У силу приписів частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Суд касаційної інстанції може відкрити касаційне провадження виключно у випадках, передбачених частини четвертої статті 328 КАС України, зазначених скаржником у касаційній скарзі. Водночас мотиви особи, що подає касаційну скаргу, щодо незгоди з судовим рішенням мають бути викладені з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при формуванні відповідного висновку.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та вважає, що суд апеляційної інстанції не врахував правову позицію Верховного Суду, яка сформована в постановах від 06.03.2025 у справі № 260/4202/24, від 21.04.2021 у справі № 260/586/20. Проте скаржник не аргументував, у чому саме полягає помилка суду апеляційної інстанцій у застосуванні відповідної норми права, а також не пояснив, як, на його думку, ця норма повинна була бути застосована. Крім того, скаржник не конкретизував, у чому саме полягає схожість правовідносин між справами, в яких викладено висновок Верховного Суду, та обставинами справи, що розглядається.

Отже, скаржнику необхідно конкретизувати підстави оскарження постанови апеляційної інстанції відповідно до частини четвертої статті 328.

Беручи до уваги те, що касаційна скарга подана без дотримання вимог, встановлених КАС України, таку треба залишити без руху на підставі частини другої статті 332 КАС України та надати скаржникові десятиденний строк з дня вручення йому ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених вище недоліків, а саме:

- надати обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження;

- конкретизувати підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України з їх належним обґрунтуванням.

Керуючись статтями 169, 328, 329, 332, 338 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці строку на касаційне оскарження рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 у справі №260/6521/24.

Касаційну скаргу Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 у справі №260/6521/24 залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Бевзенко

Суддя В.М. Кравчук