Справа № 300/2497/22
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/2497/22 пров. № А/857/29785/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.06.2025р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Болехівської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз», про стягнення пільгових коштів на оплату доставки газу і відшкодування моральної (немайнової) шкоди (суддя суду І інстанції: Микитин Н.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 12.06.2025р., м.Івано-Франківськ; дата складання повного рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

20.06.2022р. (згідно з відбитком календарного штемпеля на поштовому відправленні) позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила стягнути з відповідача Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Болехівської міської ради:

* пільгові кошти на оплату доставки газу від Акціонерного товариства /АТ/ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» за період з 01.01.2020р. по 30.04.2021р.;

* відшкодування моральної (немайнової) шкоди в розмірі 800000 грн. (а.с.1-20).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами (а.с.46-47).

Згідно ухвали від 17.11.2022р. залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» (а.с.75-76).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.06.2025р. в задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.87-93).

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржила позивач ОСОБА_1 , яка покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким заявлений позов задовольнити (а.с.98-107).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що вона та члени її сім`ї користуються пільгами, передбаченими ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема, 100-процентною знижкою на оплату за користування газом, яку має надавати відповідач. Разом з тим, за спірний період вказана знижка не була надана, а сума боргу за користування газом стягнута відповідачем в судовому порядку.

Наголошує на тому, що в підтвердження доводів позивача суд не дослідив щомісячні розрахунки вартості послуг, наданих пільговикам ОСОБА_1 і членам її сім`ї ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за період з 01.05.2022р. по 31.12.2024р.; докази укладення відповідачем договорів з АТ «Ощадбанк» на перерахунок коштів з особових рахунків пільговиків у рахунок оплати вартості спожитого газу; докази інформування відповідачем позивача про стан розрахунків за надані послуги тощо.

Незаконними діями відповідача (якими фактично позбавлено пільг учасника бойових дій і особи з інвалідністю) завдана позивачу та членам її сім`ї моральна шкода, яка полягала в душевних стражданнях, приниженні честі та гідності, необхідності збирати підтверджуючі документи і звертатися до суду.

Інші учасники справи не подали до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, особою з інвалідністю першої групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 23.05.1996р. і довідкою МСЕК серії НОМЕР_2 від 03.03.2009р. Позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21-22).

Разом з нею в будинку зареєстровані її син ОСОБА_4 , особа з інвалідністю другої групи, а з 04.12.2015р. ОСОБА_3 , інвалід війни другої групи, які є споживачами комунальних послуг, в тому числі послуг на розподіл (доставку) природного газу згідно відкритого за вказаним будинковолодінням особового рахунку№ НОМЕР_3 .

Згідно даних персональної картки № 532 ОСОБА_1 внесена відповідачем до Реєстру пільговиків, як учасник бойових дій, зазначено її право з 01.01.2020р. на 75 % знижку на розподіл природного газу на плиту та розподіл природного газу на опалення (Івано-Франківськгаз), із зазначенням характеристик житлового приміщення загальна площа житла 90 кв.м., опалювальна - 88 кв.м (а.с.24).

З персональної картки № 31108 ОСОБА_3 слідує, що він внесений відповідачем до Реєстру пільговиків, як особа з інвалідністю другої групи внаслідок війни та зазначено його право з 01.01.2020р. на 100 % знижку на розподіл природного газу на плиту та розподіл природного газу на опалення (Івано-Франківськгаз), із зазначенням характеристик житлового приміщення загальна площа житла 90 кв.м., опалювальна - 88 кв.м (а.с.25).

20.07.2020р. позивач ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Болехівської міської ради із заявою про надання інформації, а саме щомісячних розрахунків про розмір наданих пільг та перерахованих безготівкових коштів за надані пільги по пільговику ОСОБА_1 та членам її сім`ї з 01.10.2019р. по даний час з наступними виконавцями послуг: 1. АТ «Оператор газорозподільної системи» «Івано-Франківськгаз» по газопостачанню та газифікації; 2. АТ «Івано-Франківськгаз збут»; 3. АТ «Прикарпаттяобленерго» (а.с.35).

05.08.2020р. позивач повторно звернулась до відповідача із заявою, в якій вказала, що 30.07.2020 отримала відповідь на свою заяву від 20.07.2020, в якій надано часткову відповідь по заяві, а саме надано інформацію про перерахунки коштів на особові рахунки № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 за надані комунальні послуги пільговику ОСОБА_1 та членам її сім`ї з 01.10.2019р. по теперішній час. Однак, питання про надання інформації про щомісячні розрахунки розміру наданих пільг та перерахованих безготівкових коштів за надані пільги по комунальним послугам по пільговику ОСОБА_1 та членам її сім`ї з 01.10.2019р. по даний час залишено без відповіді, тому просить повторно такі надати (а.с.36).

Згідно розрахунку заборгованості за розподіл природного газу ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_3 ) вбачається, що річна замовлена потужність на 2020 рік становить 4993,59 куб.м, місячна замовлена потужність 416,33 куб.м. Ціна за розподіл природного газу з 01.01.2020р. по 30.06.2020р. за 1 м.куб 01 грн. 20 коп. з врахуванням ПДВ., з 01.07.2020р. по 31.12.2020р. за 1 м.куб 01 грн. 38 коп. (з врахуванням ПДВ); з січня місяця 2021 року за м.куб 02 грн. 292 коп. Річна замовлена потужність на 2021 рік становить 4218,70 м.куб; місячна замовлена потужність 351,56 м.куб; ціна на розподіл природного газу з 01.02.2021р. 02 грн. 148 коп. за м.куб. Всього за період з січня 2020 року по 30.04.2021р. - 9512 грн. 94 коп. (з січня 2020 року по 30.06.2020р. 2996 грн. 15 коп., з 01.07.2020р. по 31.12.2020р. 3445 грн. 57 коп.; з січня 2021 року 805 грн. 77 коп.; з лютого 2021 року -2265 грн. 45 коп.). (а.с.37).

Відповідно до відповіді АТ «Ощадбанк» № 46-13/3789/4051-GT від 13.04.2021р. наданої на виконання ухвали Болехівського міського суду Івано-Франківської обл. від 01.04.2021р. у цивільній справі № 339/221/20, за обліковим записом пільговика ОСОБА_1 операції не здійснювались, оскільки пільга не надавалась (а.с.38).

Рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської обл. від 04.08.2021р. в справі № 339/221/20, яке набрало законної сили 28.04.2022р. згідно постанови Івано-Франківського апеляційного суду, в задоволенні позову в уточненій редакції ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до АТ «Оператора газорозподільної системи» «Івано-Франківськгаз» про визнання незаконним досудового попередження від 06.08.2020р. про наявність заборгованості на суму 4144 грн. 68 коп. за розподіл (доставку) природнього газу та припинення газопостачання, встановлення місячної замовної потужності, стягнення моральної шкоди відмовлено; зустрічний позов АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператора газорозподільної системи» «Івано-Франківськгаз» заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2020р. по 30.04.2021р. в сумі 9513 грн. (а.с.39-43).

Із змісту заявленого позову слідує, що його предметом є оскарження дій Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Болехівської міської ради, які полягають в ненарахуванні та невиплаті пільгових коштів на оплату за доставку газу АТ «Оператор газорозподільної системи» «Івано-Франківськгаз» в період з 01.01.2020р. по 30.04.2021р., що призвело до стягнення з позивача заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2020р. по 30.04.2021р. в сумі 9513 грн.

За таких умов просить стягнути (компенсувати) такі кошти за рахунок відповідача і відшкодувати завдану моральну шкоду.

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи в задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що в межах розглядуваних правовідносин відповідач надав позивачу пільги на відшкодування коштів на оплату доставки газу згідно вимог закону.

Оскільки під час розгляду справи не підтверджено протиправність дій (бездіяльності) чи рішень відповідача, позивач не довела заподіяння діями відповідача моральної шкоди, через що в цій частині позов також не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильних та обґрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення позову із визначеним способом захисту позивача, з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Тобто, у порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені лише такі дії, бездіяльність чи рішення, які порушують безпосередньо права чи обов`язки позивача.

Європейський суд з прав людини (надалі ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21.12.2010р. у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Отже, розглядуваний позов заявлений позивачем ОСОБА_1 , спірні відносини стосуються надання їй та членам її сім`ї пільг як учаснику бойових дій.

Правовий статус учасників бойових дій, створення належних умов для їх життєзабезпечення, формування в суспільстві шанобливого ставлення до них регламентує Закон України № 3551-XII від 22.10.1993р. «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (надалі Закон № 3551-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.12 Закону № 3551-XII учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги, зокрема, 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 75-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю).

Постановою Кабінету Міністрів /КМ/ № 373 від 17.04.2019р. «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі» затверджено Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі (надалі Порядок; набрав чинності з 01.10.2019р.; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно вказаного Порядку:

п.4 - право на отримання пільг, встановлених законами України, з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї визначається структурними підрозділами з питань соціального захисту населення - відповідно до Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 р. № 389 (Офіційний вісник України, 2015 р., № 49, ст. 1570).

п.6 - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення на підставі даних Реєстру та інформації, отриманої відповідно до пункту 5 цього Порядку, розраховують щомісяця до 25 числа суму пільги:

на оплату житлово-комунальних послуг виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, зазначених у пункті 3 цього Порядку, та визначені статтею 51 Бюджетного кодексу України, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування;

на придбання твердого палива і скрапленого газу виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, з урахуванням мінімальних норм забезпечення твердим паливом і скрапленим газом та граничних показників їх вартості.

Сума пільги у грошовій безготівковій формі збільшується на розмір комісійної винагороди АТ «Ощадбанк», що становить 0,7 відсотка такої суми.

Якщо в одному житловому приміщенні право на пільги на оплату житлово-комунальних послуг мають кілька пільговиків, розрахунок суми пільги здійснюється одному із таких пільговиків, який має право на більший за розміром відсоток знижки плати, з урахуванням розміру пільг інших пільговиків.

Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує особу про призначення (непризначення) пільги на придбання твердого палива і скрапленого газу, а за заявою пільговика надає йому інформацію про розрахунок розміру пільги на оплату житлово-комунальних послуг.

п.12 - перерахування коштів з рахунка для виплати пільг на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг здійснюється АТ «Ощадбанк» в такій послідовності:

1) управителі, об`єднання, виконавці комунальних послуг, які уклали з АТ «Ощадбанк» договори, подають щомісяця до 13 числа (включно) АТ «Ощадбанк» реєстри пільговиків разом з даними про облікові записи пільговиків, нараховані суми за спожиті послуги у попередньому місяці та загальні суми до сплати, що включають заборгованість (переплату) за попередні періоди окремо за кожним видом послуги, крім витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - реєстр нарахованих сум платежів пільговикам).

Форму реєстру нарахованих сум платежів пільговикам визначає АТ «Ощадбанк» та оприлюднює на власному офіційному веб-сайті.

Під час перерахування коштів з рахунка для виплати пільг на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг АТ «Ощадбанк» утримує із сум нарахованих пільг комісійну винагороду у розмірі 0,7 відсотка суми платежу;

2) АТ «Ощадбанк» на підставі отриманих реєстрів нарахованих сум платежів пільговикам здійснює щомісяця до 18 числа перерахування коштів у розмірі нарахованих сум за спожиті послуги в попередньому місяці з рахунка для виплати пільг на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг з наданням реєстрів нарахованих сум платежів пільговикам, у яких зазначається інформація про перерахування коштів.

Перерахування коштів за послуги (витрати) здійснюється у такій послідовності: постачання теплової енергії, постачання та розподіл природного газу або постачання та розподіл електричної енергії за наявності відповідного виду індивідуального опалення, постачання гарячої води, централізоване водопостачання, централізоване водовідведення, постачання та розподіл електричної енергії, постачання та розподіл природного газу, поводження з побутовими відходами, послуги з управління багатоквартирним будинком, внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку.

Пільговик може визначити іншу послідовність перерахування коштів за послуги (витрати) шляхом подання відповідної заяви структурному підрозділу з питань соціального захисту населення.

У разі коли в реєстрах нарахованих сум платежів пільговикам не містяться дані про обліковий запис пільговика або відповідний обліковий запис пільговика відсутній в автоматизованих системах АТ «Ощадбанк», банк не здійснює переказ коштів управителям, об`єднанням, виконавцям комунальних послуг;

3) АТ «Ощадбанк» за наявності в нього інформації про номер мобільного телефону пільговика інформує протягом однієї доби після перерахування коштів управителям, об`єднанням, виконавцям комунальних послуг пільговика (смс-повідомленням або через електроні засоби зв`язку (за наявності) про стан розрахунків за послуги. В смс-повідомленні / інформаційному повідомленні через електроні засоби зв`язку (за наявності) обов`язково зазначаються дані про наявний залишок платежу за кожним видом послуг і перелік послуг, за якими від управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг АТ «Ощадбанк» не отримано реєстри нарахованих сум платежів пільговику;

4) АТ «Ощадбанк» подає щомісяця до 5 числа Мінсоцполітики за попередній місяць інформацію про:

кількість облікових записів пільговиків у розрізі структурних підрозділів з питань соціального захисту населення;

суму нарахованих пільг, суму профінансованих пільг, суму коштів, зарахованих на рахунок для виплати пільг, суму коштів, повернутих Мінсоцполітики, залишок коштів на рахунку для виплати пільг у розрізі структурних підрозділів з питань соціального захисту населення та облікових записів пільговиків;

нараховані суми за спожиті послуги у попередньому місяці, суми до сплати, що включають заборгованість (переплату) за попередні періоди в розрізі структурних підрозділів з питань соціального захисту населення та видів послуг.

Під час судового розгляду встановлено, що в будинку АДРЕСА_1 користувачами пільги є:

ОСОБА_3 - особа з інвалідністю внаслідок війни (100 % знижка плати за користування комунальними послугами в межах пільгової норми з оплати комунальних послуг), в тому числі й за доставку (розподіл) газу;

ОСОБА_1 - учасник бойових дій (75 % знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством).

Враховуючи той факт, що за вказаною адресою право на пільги на оплату житлово-комунальних послуг мають декілька пільговиків, розрахунок суми пільги здійснений одному з таких пільговиків, який має право на більший за розміром відсоток знижки плати.

Таким пільговиком визначено ОСОБА_3 - особу з інвалідністю внаслідок війни (100 % знижка плати за користування комунальними послугами в межах пільгової норми з оплати комунальних послуг), в тому числі й за доставку (розподіл) газу, з урахуванням розміру пільг інших пільговиків ( ОСОБА_1 - учасника бойових дій) (75 % знижка плати за користування комунальними послугами в межах пільгової норми з оплати комунальних послуг), в тому числі й за доставку (розподіл) газу.

Виходячи з викладеного, перерахунок пільг проводиться через АТ «Ощадбанк» пільговику, який має право на більший за розміром відсоток знижки плати, тобто, ОСОБА_3 .

Водночас, по обліковому запису на пільговика ОСОБА_1 операція не відображалася, оскільки за обліковим записом по особовому рахунку № НОМЕР_3 операція проводилася на пільговика, який має більший відсоток нарахованих пільг.

Таким чином, розрахунок та нарахування сум пільг на оплату житлово-комунальних послуг здійснено ОСОБА_1 та членам її сім`ї відповідачем у відповідності до чинного законодавства та у межах повноважень.

Під час вирішення спору суд першої інстанції врахував судові рішення, якими встановлені факти отримання позивачем відповідних пільг.

Зокрема, рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської обл. від 01.09.2023р. в справі № 339/387/21, яке набрало законної сили 05.12.2023р., первісний позов ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги з газопостачання газу задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» 76018 грн. 46 коп. заборгованості за послуги з постачання природного газу за період з 06.11.2018р. по 31.07.2022р.; в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» та Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Болехівської міської ради Івано-Франківської області про визнання заборгованості необґрунтованою, незаконною та стягнення моральної шкоди відмовлено.

У цій справі з`ясовано, що відповідно до листа Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Болехівської міської ради вих. № 452 від 15.06.2023р. (Т.2, а.с.178-179) за період із жовтня 2019 року по лютий 2022 року по особовому рахунку № НОМЕР_3 (будинковолодіння відповідача - позивача ОСОБА_1 ) нараховувались суми пільг із врахуванням 100 % знижки ОСОБА_3 та 75 % знижки ОСОБА_1 ..

Як зазначено у постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 05.12.2023р. по справі № 339/387/21, Управлінням праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради від 15.06.2023р. надано інформацію про нараховані суми пільг на газопостачання по особовому рахунку НОМЕР_3 (будинковолодіння ОСОБА_1 ), які обчислені виходячи із того, що ОСОБА_3 має 100 % пільгу, на площу 31,5 кв.м. (тобто 21,5 кв.м. +10 кв.м. на сім`ю), ОСОБА_1 - має 75 % пільгу, на площу 21,5 кв.м.

Суми пільг на газопостачання нараховані у відповідності до постанови КМ України № 409 від 06.08.2014р. «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування».

Вказані обставини правомірно враховані судом як преюдиційні, що не потребують доказування відповідно до ч.4 ст.78 КАС України.

Отже, наявність пільг у позивача не вказує про обов`язок 100 % покриття витрат на комунальні послуги, зокрема з оплати послуг на розподіл природного газу, оскільки такі розраховані відповідачем згідно пільгової площі житла (21,5 кв.м), яка не відповідає площі будинку, в якій проживає позивач та члени її сім`ї (90 кв.м).

Стягнення рішенням суду в справі № 339/387/21 з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання природного газу за період з 06.11.2018р. по 31.07.2022р. у розмірі 76018 грн. 46 коп. свідчить про використання нею пільги в порядку черговості, визначеної пп.2 п.12 Порядку, де вказано послідовність перерахування витрат відповідно до яких, витрати з постачання природного газу передують витратами з розподілу природного газу за спірний період, тому підстави до стягнення з відповідача 9348 грн. 45 коп. пільгових коштів на оплату за доставку газу АТ «Оператор газорозподільної системи» «Івано-Франківськгаз» в період з 01.01.2020р. по 30.04.2021р. є відсутніми.

Окрім цього, ОСОБА_4 , 1973 р.н., є особою з інвалідністю другої групи загального захворювання.

Відповідно до ч.5 ст.51 Бюджетного кодексу України до членів сім`ї пільговика при наданні пільг належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства І та II групи або особами з інвалідністю І групи; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю внаслідок війни І групи та доглядає за ним, за умови що особа з інвалідністю внаслідок війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним.

ОСОБА_4 не визнаний особою з інвалідністю з дитинства першої та другої групи або особою з інвалідністю першої групи, через що не належить до членів сім`ї пільговика, не має права на знижку, передбачену ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вказана обставина підтверджена також судовими рішеннями у справах № 300/120/20 та № 339/500/15-ц.

Таким чином, суд першої інстанції підставно залишив без задоволення позовні вимоги про стягнення пільгових коштів на оплату доставки газу за період з 01.01.2020р. по 30.04.2021р.

Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди колегія суддів керується наступним.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Стаття 16 Цивільного кодексу /ЦК/ України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (за змінами та доповненнями), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19.12.2018р. у справі № 640/14909/16-ц, від 04.03.2019р. у справі № 295/443/17, від 08.05.2019р. у справі № 233/3464/17.

Пунктом 10-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі статті 56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. Дія цієї норми не поширюється на випадки заподіяння моральної шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю недержавних органів, їх посадових чи службових осіб.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019р. у справі № 464/3789/17. Зокрема, Верховний Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

У практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди (див. наприклад, «Рисовський проти України», № 29979, п.86, 89; від 20.10.2011, «Антоненков та інші проти України», № 14183/02, п. 71, 22.11.2005).

Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди.

При цьому слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст.ст.3, 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Разом з тим, в силу ст.1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача органу державної влади чи місцевого самоврядування, а протиправність його дій та рішень презюмується обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача.

Наведений правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 22.01.2020р. у справі № 560/798/16-а.

Отже, поняття «моральна шкода» є оціночним, комплексним і таким, що потребує дослідження в кожному окремому випадку.

Водночас, матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту завдання позивачу моральної шкоди спірними в цій справі діями та бездіяльністю відповідача, а також наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправною бездіяльністю відповідача.

Крім того, позовна заява не містить мотивів, з яких виходив позивач, визначаючи вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 800000 грн. та обґрунтувань, чому саме така сума підлягає відшкодуванню.

Оскільки позивач не надав належних доказів заподіяння йому душевних страждань протиправною поведінкою відповідача, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок бездіяльності останнього, жодним чином не обґрунтував грошову оцінку такої шкоди, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність вказаних доводів позивача.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача залишені без задоволення.

Таким чином, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відповідно до ст.139 КАС України підстави для розподіл судових витрат в цьому апеляційному провадженні є відсутніми.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.06.2025р. в адміністративній справі № 300/2497/22 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор

Дата складання повного судового рішення: 11.12.2025р.