Справа № 640/35421/21
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 640/35421/21

адміністративне провадження № К/990/48873/25

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Блажівської Н.Є., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 30 червня 2021 року №0-2655 на суму 370 472,67грн; від 30 червня 2021 року №0-2655 на суму 37 932,18 грн; від 30 червня 2021 року №0-22655 на суму 49 827,65 грн; від 30 червня 2021 року №0-2655 на суму 168 048,47 грн; від 30 червня 2021 року №0-2655 на суму 984,25 грн; від 30 червня 2021 року №0-2655 на суму 25 085,03 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року, адміністративний позов задоволено.

26 листопада 2025 року до Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року, у якій скаржник просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

При цьому, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 2 і 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України);

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).

Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).

Також обов`язковою умовою при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 і 2 частини четвертої статті 328 КАС України є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).

Перевіркою змісту вдруге поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній міститься посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Однак, обов`язкових умов, передбачених для зазначення в касаційній скарзі у випадку її подання на цій підставі, касаційна скарга так і не містить. Крім того, приведене в касаційній скарзі обґрунтування не містить взаємозв`язку із висновками судів попередніх інстанцій, які стали підставою для задоволення позовних вимог.

Головне управління ДПС у м. Києві наводить постанови Верховного Суду щодо оцінки висновка експерта чи підходу суду до оцінки недоліків форми рішення. Однак, зі змісту касаційної скарги неможливо з`ясувати змістовність здійснених посилань на такі постанови, адже суди попередніх інстанцій виходили з того, що податкові повідомлення-рішення не містять розрахунку, що унеможливлювало з`ясувати як саме було проведено нарахування, яку ставку застосовано, що саме було базою для нарахування та чи враховано крім даних Державного реєстру інші відомості, зокрема, документи про право власності. Водночас суди також зазначили, що ГУ ДПС застосувало іншу ставку для обрахування податку, ніж встановлена законом. Підстави вважати, що у наведених скаржником постановах Верховного Суду останній вважав такі недоліки неістотними, скаржник не обґрунтував. Не містить касаційна скарга і обґрунтування із посиланням на наявність в матеріалах справи достатніх доказів, які давали змогу з`ясувати порядок проведеного Головним управлінням ДПС у м. Києві розрахунку податкових зобов`язань.

Більш того, під час ухвалення судових рішень суди попередніх інстанцій врахували висновки Верховного Суду, однак, в касаційній скарзі не обґрунтовано їх незастосовність та/або неправильне розуміння.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію цієї ухвали суду надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Є. Блажівська