Справа № 420/2647/24
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/2647/24

Перша інстанція: суддя Дубровна В.А.,

повний текст судового рішення

складено 30.06.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ) та просив:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ щодо неврахування індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за 18 років;

- зобов`язати ВЧ провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні за 18 років з урахуванням індексації грошового забезпечення 4258 гривень 75 копійок та щомісячної додаткової грошової винагороди.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ВЧ щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування у складі грошового забезпечення індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 22 вересня 2010 року №889 (Постанова №889).

Зобов`язано ВЧ здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову в позові повністю.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи, а саме з прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, а тому, з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ та наказом (по стройовій частині) від 05.01.2018 року №4 виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.

Вказаним наказом було визначено до виплати позивачу одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до Постанови КМУ від 17.07.1992 року №393 за 18 календарних років у розмірі 59593,50 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 по справі №420/3776/21 визнано протиправною бездіяльність та зобов`язано ВЧ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 05.01.2018 року з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ №44 від 15.01.2004 року (Порядок №44).

На виконання вказаного рішення суду позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 3651,43 гривень.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 року по справі №420/19953/21 визнано протиправними дії зобов`язано ВЧ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 05.01.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 74371,61 грн.

На виконання вказаного рішення суду виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення у розмірі 73256,044 гривень.

Згідно довідки про нараховане грошове забезпечення, виданої ВЧ на ім`я ОСОБА_1 , позивачу нараховувалась та виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода відповідно до Постанови №889.

Вважаючи, неврахування індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, протиправною бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою №889, мала постійний характер, то відповідно до положень статті 9 Закону №2011-ХІІ вона повинна включатися до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби. Натомість, відповідач протиправно не включив до складу грошового забезпечення позивача, з якого нарахована одноразова грошова допомога при звільненні зі служби, щомісячну додаткову грошову винагороду, що передбачена Постановою №889.

Суд також зазначив, що оскільки за період з 01.12.2015 року по 05.01.2018 року включно відповідачем була виплачена позивачу індексація грошового забезпечення яка мала щомісячний характер, та враховуючи її особливу правову природу, то у відповідача відсутні правові підстави для її не включення до обрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої наказом ВЧ від 05.01.2018 року №4 про виключення позивача зі списків особового складу військової частини.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає та регулює відносини у цій галузі Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991р. №2011-XII (надалі - Закон № 2011-XII), яким визначено:

- держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. ( частина 1 статті 9 Закону №2011-XII)

- до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. ( частина 2 статті 9 Закону №2011-XII)

- грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.( частина третя статті 9 Закону №2011-XII);

- грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. ( абзаци 1-2 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII)

- військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше. ( абзац перший пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII).

Відповідно до Постанови КМУ від 07 листопада 2007 року №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій були урегульовані Постановою №889, підпунктами 1, 2 пункту 1 якої було, зокрема, установлено розміри щомісячної додаткової грошової винагороди та перелік осіб, що мають право на таку винагороду (Постанова №889 втратила чинність з 01.03.2018 на підставі Постанови КМУ від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою одночасно запроваджено нові правила нарахування грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб).

Постановою КМУ від 13 березня 2013 року №161 Про внесення змін до Постанови №889 для військовослужбовців, зокрема, Збройних Сил України (крім тих, що зазначені у підпункті 1 пункту 1 цієї постанови, та військовослужбовців строкової військової служби) був запроваджений новий вид забезпечення - щомісячна додаткова грошова винагорода у таких розмірах: з 1 квітня 2013 року у розмірі, що не перевищує 20 % місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року у розмірі, що не перевищує 40 % місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року у розмірі, що не перевищує 60 % місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року у розмірі, що не перевищує 80 % місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

11.06.2008 наказом Міністерства оборони України №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 14 липня 2008 р. за №638/15329260, затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони № 260 від 07.06.2018) (далі Інструкція №260, в редакції чинній на момент звільнення позивача з військової служби), зокрема:

- особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше (пункт 38.1 розділу XXXVIII Інструкції №260);

- військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: звільненим з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення) (пункт 38.6 розділу XXXVIII Інструкції №260).

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

При цьому, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Одним із спірних питань у даній справі є правомірність не включення відповідачем до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислена одноразова допомога при звільненні, щомісячна додаткова винагорода, передбачена Постановою №889.

При вирішенні даного спірного питання суд ураховує, що питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17, та приймаючи постанову від 06 лютого 2019 року у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків:

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:1) посадовий оклад;2) оклад за військовим званням;3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Так, одним із критеріїв, що враховується для перерахунку окремих видів грошового забезпечення, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, визначила, що додаткові виплати, які отримував військовослужбовець перед звільненням, повинні мати постійний (систематичний) характер і ці види грошового забезпечення він має отримувати на дату звільнення. Наведене означає, що перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні, установленої частиною другою статті 15 Закону №2011-XII, можливий за умови фактичного отримання військовослужбовцем на день звільнення певних видів грошового забезпечення, зокрема, і виплат, передбачених Постановою №889.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2025 року у справі №500/1736/22

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, наказом ВЧ від 05.01.2018 року №4 про виключення позивача зі списків особового складу визначено до виплати одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до Постанови КМУ від 17.07.1992 року №393 за 18 календарних років у розмірі 59593,50 грн.

Тобто, відповідачем не заперечується, що право на одноразову допомогу при звільненні позивач набув у відповідності до статті 15 Закону №2011-ХІІ.

Відповідно до довідки ВЧ про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 , то позивачу щомісяця протягом 2016-2017 років нараховувалась та виплачувалась додаткова грошова винагорода.

При цьому, в ході розгляду справи відповідачем не спростовано факт того, що щомісячна додаткова грошова винагорода нараховувалась позивачу на підставі Постанови №889 і останні 24 місяці перед звільненням виплачувалась позивачеві щомісяця.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції, що в даному випадку щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою №889, мала постійний характер, то відповідно до положень статті 9 Закону №2011-ХІІ вона повинна включатися до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби. Натомість, відповідач протиправно не включив до складу грошового забезпечення позивача, з якого нарахована одноразова грошова допомога при звільненні зі служби, щомісячну додаткову грошову винагороду, що передбачена Постановою № 889.

Стосовно не включення відповідачем сум індексації грошового забезпечення до складу місячного грошового забезпечення, з якого позивачу обчислено одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби, колегія суддів зазначає, що статтею 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Положеннями статті 1 Закону України від 03.07.1991 №1282-XII Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон №1282-ХІІ) передбачено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За змістом статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей містить відсилочну норму, відповідно механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення не регулюється положеннями Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей

При цьому, незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, яким імперативно визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку виплат військовослужбовців.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 638/5794/17, від 27.12.2019 у справі № 643/11749/17, предметом розгляду яких було, зокрема, включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, індексації грошового забезпечення.

Більш того, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року по справі №420/3776/21 та від 30.06.2023 по справі №420/19953/21 позивачу була виплачена індексація грошового забезпечення.

Отже, оскільки за період з 01.12.2015 року по 05.01.2018 року включно відповідачем була виплачена позивачу індексація грошового забезпечення яка мала щомісячний характер, та враховуючи її особливу правову природу, то у відповідача відсутні правові підстави для її не включення до обрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої наказом військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2018 року № 4 про виключення позивача зі списків особового складу військової частини, про що вірно зазначив суд 1-ї інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді О.І. Шляхтицький Г.В. Семенюк