Справа № 736/1619/25
Суддя: Пархомчук Т. В.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 736/1619/25
Номер провадження 2-а/736/28/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Пархомчук Т.В.,

за участі секретаря Петренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 пілполковника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання постанови про адміністративне правопорушення незаконною

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 пілполковника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і просив скасувати як незаконну постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 329 від 01 травня 2025 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що повістку про виклик до ТЦК та СП для проходження медичного огляду він отримав 16.01.2025, але не з`явився на визначену у повістці дату оскільки отримав травму і перебував в Корюківській ЦРЛ, про що повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав відповідні документи. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем пропущено строки давності притягнення до адміністративної відповідальності, адже не з`явився він за повісткою 23.01.2025, а тому строк три місяці, передбачений статтею 38 КУпАП сплив 23.04.2025. З огляду на наведене позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була прийнята протиправно та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 28.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до статей 268, 269, 286 КАС України. Цією ухвалою надано відповідачу триденний термін для подачі відзиву на позовну заяву.

Від ІНФОРМАЦІЯ_3 19.09.2025 надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначив, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення є законною та не підлягає скасуванню. Відповідач вказує, на те, що позивач відповідно до вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мав в триденний строк повідомити ІНФОРМАЦІЯ_2 про неможливість явки та в подальшому прибути до центру комплексування та соціальної підтримки у строк, що не перевищує семи календарних днів. Позивач протягом семиденного терміну та після цього до ІНФОРМАЦІЯ_4 не звертався до моменту його доставлення до ТЦК та СП 28.04.2025. Крім того, відповідач наполягає на тому, що моментом виявлення правопорушення стало 04.03.2025, коли було направлено звернення до органів Національної поліції доля доставлення позивача до ТЦК та СП для складання протоколів про адміністративну відповідальність. З огляду на наведене, відповідач вважає, що строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності сплив 04.06.2025, а не 23.04.2025, як вказує позивач. Підсумовуючи викладене, відповідач вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною та не підлягає скасуванню.

Позивач в письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, у відзиві просив справу розглядати без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.04.2025 відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим сержантом ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 329, відповідно до якого 28.04.2025 о 13 год. 30 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) встановлено, що 04.04.2025 особисто отримав повістку № 3084520 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 під час проведення загальної мобілізації (згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022 (зі змінами), затверджений Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ), особисто отримав повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 23.01.2025 о 08 годині 00 хвилин для проходження медичної комісії, та у строк зазначений у повістці без поважних причин не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в особливий період (воєнний стан) (згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 (зі змінами), затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ та абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), а саме: під час мобілізації не з`явився до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, зазначений в отриманій повістці, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В протоколі зазначено, що до протоколу № 329 від 28.04.2025 додано копію паспорту, коду, повістки, витяг «Оберіг».

В протоколі зазначено, що громадянину ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 01.05.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 кабінет № 1. Під цим записом в протоколі стоїть власноручний підпис ОСОБА_1 .

За наслідками розгляду протоколу № 329 від 28.04.2025 начальник територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 01 травня 2025 року було винесено постанову № 329, відповідно до якої громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , винний у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає адміністративній відповідальності, передбаченій ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення військовозобов`язаним ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в особливий період (воєнний стан, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 (зі змінами), затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ та абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), а саме: 16.01.2025 особисто отримав повістку на явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 23.01.2025 року, але не прибув у зазначений повістці термін, чим порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час дії воєнного стану. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не виявлено. Майнової шкоди не заподіяно.

Цією постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Постанова № 329 була направлена ОСОБА_1 поштовим зв`язком 02.05.2025, та отримана особисто ОСОБА_1 під підпис 16.05.2025.

З матеріалів справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності № 329 вбачається, що ОСОБА_1 16.01.2025 отримав повістку про необхідність з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення персональних даних та/або проходження медичного огляду 23.01.2025 о 8:00 год, про що свідчить розписка в матеріалах справи.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 532 КНП «Корюківської центральної районної лікарні» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 перебував на стаціонарному лікуванні з 27.01.2025 по 31.01.2025 з закритим переломом ліктьового відростка правої ліктьової кістки зі зміщенням.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже ця норма є банкетною та відсилає до законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

У частині 2 статті 19 Конституції закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» уразі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Отже з аналізу наведеної норми, суд приходить до висновку, що неявка за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 можлива, але за умови, що наявна поважна причина, протягом трьох днів про неї повідомлено відповідному центру комплектування, а також після такого повідомлення особа прибуває до ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом семи календарних днів.

Судячи з матеріалів справи, у ОСОБА_1 була наявна поважна причина неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме він отримав травму 23.01.20255 і до 31.01.2025 перебував у лікарні, про що свідчить виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 532. Про вказану хворобу позивач повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 . Водночас ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом семи днів з дня такого повідомлення, та й протягом семи днів з моменту одужання, а був доставлений до центру комплектування органами Національної поліції 28.04.2025.

Враховуючи наведене, суд не знаходить підстав вважати, що позивач належним чином виконав свій обов`язок щодо прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлений ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Щодо строку притягнення до адміністративної відповідальності, то суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була прийнята поза межами строку, встановленого ст.. 38 КУпАП.

Згідно із ч. 9 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Отже моментом початку відліку цього терміну є момент виявлення вчинення адміністративного правопорушення.

Суд не погоджується з твердженнями позивача про те, що таким моментом є дата зазначена в повістці про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 та на яку позивач не з`явився, тобто 23.01.2025. Оскільки саме у цю дату позивач не з`явився цілком правомірно, перебуваючи у хворобливому стані. Водночас після минування вказаних обставин, ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строки, визначені ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Суд погоджується з посиланнями відповідача на те, що датою виявлення вчиненого адміністративного правопорушення є дата 04.03.2025, а саме дата подання позивача у розшук та надсилання запиту до органів Національної поліції про доставку позивача до центру комплектування. Дата надсилання такого запиту зазначена у відповідному витязі та наявна в матеріалах справи про адміністративне правопорушення № 329.

Враховуючи вказану дату, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 можливо було накласти в межах тримісячного терміну з моменту виявлення вчиненого правопорушення, а саме до 04.06.2025. Оскаржувана постанова винесена 01.05.2025, тобто в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Отже, підстави для скасування постанови № 329 від 01.05.2025, на які вказує позивач відсутні та спростовані відповідачем.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем його позовні вимоги не обґрунтовані належним чином, а відповідачем доведена правомірність винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на зазначене суд вказує на необхідності відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250, 268, 269, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С ТА Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 пілполковника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання постанови про адміністративне правопорушення незаконною відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідачі: начальник ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складено 12.12.2025.

Суддя Т.В.Пархомчук