Справа № 320/11143/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів,

У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №341 від 16 липня 2021 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області» в частині оголошення суворої догани начальнику відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області підполковнику поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 355 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 28 липня 2021 р. в частині звільнення з посади начальника відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_1 ;

- поновити позивача на посаді начальника відділення поліції №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його неправомірно звільнено зі займаної посади, оскільки у діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступку; службове розслідування проведено поверхнево, без врахування всіх обставин. Також, зазначив, що зі змісту спірних наказів не можливо зрозуміти, за які саме порушення, що мають ознаки дисциплінарного проступку вчинені поліцейським, останнього було звільнено.

Відповідачем подано до суду письмовий відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого зазначив, що в діях позивача встановлено порушення вимог ст. ст. 1, 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині додержання законодавства, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилася в порушенні вимог статті 40-1 КПК України, а саме здійснення доставки учасників кримінального провадження без доручення дізнавача або прокурора, а також встановлено порушення наказу № 1179 від 09.11.2016 «Про затвердження етичних правил поведінки поліцейського».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Київського окружного адміністративного суду скасувати, прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 12.11.2025.

04.08.2025, під № 20245 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2025 призначено справу до апеляційного розгляду в судовому засіданні на 03.12.2025. Продовжено строк розгляду апеляційної скарги.

03.12.2025 судом по справі оголошено перерву до 10.12.2025.

У судовому засіданні апелянт вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

10.12.2025 судом оголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення апелянта та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 у період з 15.08.2000 по 06.11.2015 проходив службу в органах Міністерства внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 по 30.04.2022 - в органах Національної поліції, що підтверджується послужним списком.

Так, з 17.02.2021 по 27.08.2021 позивач обіймав посаду начальника відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області.

Заступником начальника ГУ НП в Київській області начальником слідчого управління підполковником поліції В. Луговим 23.06.2021 подано на ім`я Начальника ГУ НП в Київській області генералу поліції третього рангу А. Нєбитову доповідну записку, у якій зазначалося, що 22.06.2021 слідчим управлінням ГУНП в Київській області в порядку відомчого контролю вивчено стан досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001213, розпочатому 04.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, № 0001159, розпочатому 28.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та № 0000017, розпочатому 01.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, досудове розслідування в яких здійснюється слідчим відділом Білоцерківського районного управління ГУНП в Київській області. У ході вивчення виявлено суттєві недоліки в організації, плануванні та безпосередньому розслідуванні цих кримінальних правопорушень. Необхідних слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень, не проведено. Так, на місцях події не залучено працівників підрозділу оперативно-технічних заходів для проведення радіорозвідки. Також, на первинному етапі розслідування доручення в порядку ст. 40 КПК України на встановлення осіб, причетних до скоєння вказаних злочинів оперативними підрозділами виконано формально та поверхнево, а причетність осіб у вчиненні вказаних злочинів ґрунтується лише на рапорті працівника оперативного підрозділу, у зв`язку з чим, обставини, за яких вчинено вказані кримінальні правопорушення, на даний час належним чином не задокументовані. Начальником відділення поліції № 2 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_2 належним чином не організовано взаємодію органів досудового розслідування з оперативними підрозділом ввіреного підрозділу в частині належної організації роботи підпорядкованих працівників в запобіганні, виявленні та розслідуванні кримінального правопорушення, під час розслідування зазначеного кримінального провадження.

На підставі вищезазначеної доповідної записки, наказом ГУ Нацполіції в Київській області від 02.07.2021 призначено службове розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці заступника начальника ГУ начальника слідчого управління ГУПП в Київській області підполковника поліції Лугового В.О. від 29.06.2021.

Службове розслідування проведено 02.07.2021, за результатом, якого складено висновок (надалі - висновок).

У висновку зазначено наступне: «слідчим управлінням ГУНП в Київській області в порядку відомчого контролю вивчено стан досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001213, розпочатому 04.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, № 0001159, розпочатому 28.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та № 0000017, розпочатому 01.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, досудове розслідування в яких здійснюється слідчим відділом Білоцерківського районного управління ГУНГІ в Київській області. У ході вивчення виявлено суттєві недоліки в організації, плануванні та безпосередньому розслідуванні цих кримінальних правопорушень. Необхідних слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень, не проведено. Так на місцях події не залучено працівників підрозділу оперативно-технічних заходів для проведення радіорозвідки. Також на первинному етапі розслідування доручення в порядку ст. 40 КПК України на встановлення осіб, причетних до скоєння вказаних злочинів оперативними підрозділами виконано формально та поверхнево, а причетність осіб у вчиненні вказаних злочинів ґрунтується лише на рапорті працівника оперативного підрозділу, у зв`язку з чим обставини за яких вчинено вказані кримінальні правопорушення на даний час належним чином не задокументовані. Начальником відділення поліції № 2 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_2 належним чином не організовано взаємодію органів досудового розслідування з оперативними підрозділом ввіреного підрозділу в частині належної організації роботи підпорядкованих працівників в запобіганні, виявленні та розслідуванні кримінального правопорушення, під час розслідування зазначеного кримінального провадження».

16.07.2021 ГУ Нацполіції в Київській області винесено наказ № 341, яким притягнуто до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, за порушення службової дисципліни, яке виразилось у порушенні ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині додержання законодавства, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1 розділу 1 пунктів 3, 4 розділу ІІ Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС від 07.07.2017 N 575, що призвело до неналежної організації роботи з виявлення та розкриття кримінальних правопорушень, начальнику відділення № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області підполковнику поліції ОСОБА_1 оголошено сурову догану.

З матеріалів справи вбачається, що заступником начальника ГУ НП в Київській області, начальником слідчого управління підполковником поліції В. Луговим 20.07.2021 подано на ім`я Начальника ГУ НП в Київській області генералу поліції третього рангу А.Нєбитову доповідну записку, у якій зазначалося, що 20.07.2021 при керівництві Головного управління Національної поліції в Київській області заслухано стан досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000107, розпочатому 18.07.2021 за фактом нанесення умисного легкого тілесного ушкодження неповнолітній ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Так, встановлено, що дізнавачем під час здійснення дізнання визначено неправильну кваліфікацію кримінального правопорушення, а саме, не враховано поняття «Булінг» та не визначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України. Тим паче, порушено вимоги досудового розслідування щодо неповнолітніх, а саме, відібрано заяву у неповнолітнього потерпілого без залучення представника потерпілого та прийнято рішення про закриття. Дізнавач своє рішення мотивував відповідно до норм ст. 477 КПК України, що начебто ст. 125 КК України, є приватним обвинуваченням і рішення про закриття приймається на підставі відмови потерпілого від обвинувачення. Однак, вказане рішення повинно прийматися виключно прокурором, та й той факт, що ст. 296 КК України, яка вбачається в діях підозрюваних осіб, не є приватним обвинуваченням. Отже, невірне тлумачення норм закону призвело до прийняття незаконного рішення про закриття кримінального провадження, уникнення від відповідальності винних осіб, а також конституційні права неповнолітнього потерпілого не відновлено (а.с. 117-118).

На підставі вищезазначеної доповідної записки, наказом ГУ Нацполіції в Київській області від 20.07.2021 за № 1106 призначено службове розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці заступника начальника ГУ начальника слідчого управління ГУПП в Київській області підполковника поліції Лугового В.О. від 20.07.2021.

Службове розслідування проведено 22.07.2021, за результатом, якого, складено висновок (надалі Висновок).

У Висновку зазначено наступне: « 1. Службове розслідування за фактами, викладеними у доповідній записці заступника начальника ГУНП в Київській області - начальника слідчого управління підполковника поліції Лугового В.О. про неналежне проведення працівниками ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області досудового розслідування в окремому кримінальному провадженні закінченим, а викладені відомості такими, що знайшли своє підтвердження. 2. За порушення службової дисципліни, яке виявилося у порушенні вимог ст. ст. 2, 3, 7, 8, 18, 19, 64 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 1, 2 та 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-VIII, вимог ст. 40-1 КПК України, а саме здійснення доставки сторін кримінального провадження, без наданого доручення дізнавача або прокурора, вимог наказу № 1179 від 09.11.2016 «Про затвердження етичних правил поліцейського», що виразилося у неналежному контролі за діями підлеглих, неналежного проведення індивідуально-виховної роботи з підпорядкованим особовим складом, неналежному процесуальному контролю, що призвело до порушення службової дисципліни підпорядкованого працівника, начальника ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_1 звільнити з посади. 3. За порушення службової дисципліни, яке виразилось у порушені ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині додержання законодавства, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», вимог ст. ст. 2, 9, 40-1, 214, 284 КПК України під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000107, а також прийнятті передчасного рішення про закриття указаного кримінального провадження, начальнику сектору дізнання ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4 оголосити сувору догану».

28.07.2021 ГУ Нацполіції в Київській області винесено Наказ №335 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, за порушення службової дисципліни, вимог ст. ст. 2, 3, 7, 8, 18, 19, 64 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 1, 2 та 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII, вимог ст. 40-1 КПК України (здійснення доставки сторін кримінального провадження, без наданого доручення дізнавача або прокурора), вимог наказу № 1179 від 09.11.2016 «Про затвердження етичних правил поліцейського», що виразилося у неналежному контролі за діями підлеглих, неналежного проведення індивідуально-виховної роботи з підпорядкованим особовим складом, не належному процесуальному контролю, що призвело до порушення службової дисципліни підпорядкованого працівника, начальника ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_1 звільнити з посади».

Позивач, вважаючи, що спірні накази є протиправним та такими, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що під час проведення службового розслідування позивачем визнано, що ним допущено неналежну організацію взаємодії органів досудового розслідування з оперативним підрозділом під час розкриття та розслідування вищезазначених кримінальних проваджень.

З аналізу матеріалів справи та норм права, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді - суворої догани, оскільки позивачем, як начальником відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області не здійснювався контролю за співробітниками, а отже, позовні вимоги у даній частині не підлягають задоволенню.

Щодо визнання протиправним та скасування наказу № 355 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 28 липня 2021 р. в частині звільнення з посади начальника відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_1 , суд зазначив, що в матеріалах службового розслідування відсутні дані, що позивач не погоджувався з обставинами, які викладені у Висновку, за результатом проведення такого службового розслідування та не заперечує проти встановлених фактів під час такої перевірки.

Із урахування наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем було порушено кваліфікацію кримінального правопорушення, а саме, не враховано поняття «Булінг» та не визначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України, а отже, в даному випадку, у діях начальника ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_1 наявні порушення вимог ст. ст. 1, 3 Дисциплінарного статуту НПУ в частині додержання законодавства, ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилось в порушенні вимог статті 40-1 КПК України, а саме здійснення доставки учасників кримінального провадження без доручення дізнавача або прокурора, а також встановлено порушення наказу № №179 від 09.11.2016 «Про затвердження етичних правил поведінки поліцейського».

Підсумовуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що під час прийняття оскаржуваного наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а тому позовні вимоги стосовно визнання протиправним та скасування наказу в частині притягнення до відповідальності позивача задоволенню не підлягають.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки:

- посада начальника відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області не відноситься до таких посад, як керівник органу досудового розслідування, керівник оперативного підрозділу, оперативний працівник, керівник органу дізнання;

- відповідачем не доведена правомірність винесення у відношенні позивача оскаржуваних наказів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до вимог якої, останній зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, як, зокрема, звільнення з посади.

Колегія суддів, доходить висновку, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, є невиконання або неналежне виконання поліцейським дисципліни, шляхом недотримання конкретних актів законодавства та наказів і інших відомчих нормативно-правових актів.

Щодо визнання протиправним та скасування наказу №341 від 16 липня 2021 р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області" в частині оголошення суворої догани начальнику відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області підполковнику поліції ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту Висновку, який складений за результатами службового розслідування, «слідчим управлінням ГУНП в Київській області в порядку відомчого контролю вивчено стан досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0001213, розпочатому 04.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, № 0001159, розпочатому 28.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та № 0000017, розпочатому 01.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, досудове розслідування в яких здійснюється слідчим відділом Білоцерківського районного управління ГУНП в Київській області. У ході вивчення виявлено суттєві недоліки в організації, плануванні та безпосередньому розслідуванні цих кримінальних правопорушень. Необхідних слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень, не проведено. Так на місцях події не залучено працівників підрозділу оперативно-технічних заходів для проведення радіорозвідки. Також на первинному етапі розслідування доручення в порядку ст. 40 КПК України на встановлення осіб, причетних до скоєння вказаних злочинів оперативними підрозділами виконано формально та поверхнево, а причетність осіб у вчиненні вказаних злочинів ґрунтується лише на рапорті працівника оперативного підрозділу, у зв`язку з чим обставини за яких вчинено вказані кримінальні правопорушення на даний час належним чином не задокументовані. Начальником відділення поліції № 2 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_2 належним чином не організовано взаємодію органів досудового розслідування з оперативними підрозділом ввіреного підрозділу в частині належної організації роботи підпорядкованих працівників в запобіганні, виявленні та розслідуванні кримінального правопорушення, під час розслідування зазначеного кримінального провадження».

У матеріалах справи містяться пояснення позивача, які останній надав під час проведення службового розслідування та у яких зазначено наступне: «По суті заданих мені запитань пояснюю, що я дійсно працюю на посаді начальника відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області з лютого місяця 2021 року. Відповідно до доповідної записки заступника начальника ГУНП в Київській області - начальника слідчого управління підполковника поліції, можу пояснити, що слідчими слідчого відділу Білоцерківського районного управління ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальних провадженнях № 0001213, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та № 0001159, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Оперативне супроводження у вказаних кримінальних провадженнях здійснюють оперативні працівники Білоцерківського районного управління ГУНП в Київській області та працівники превенції відділення поліції № 2 Білоцерківського районного управління ГУНП в Київській області. З метою встановлення осіб які скоїли злочини, мною були неодноразово організовані заслуховування у вказаних кримінальних провадженнях за участю слідчих, які здійснюють досудове розслідування та оперативних працівників. В ході заслуховування обговорювалися слідчі дії які необхідно провести з метою розкриття злочинів, визначалися виконавці та мною надавалися усні вказівки, однак позитивного результату для розкриття злочинів це не дало. А тому, з тим, що мною було допущено неналежну організацію взаємодії органів досудового розслідування з оперативним підрозділом під час розкриття та розслідування вказаних кримінальних проваджень я згоден. В подальшому даний напрямок службової діяльності зобов`язуюсь тримати на постійному особистому контролі».

Колегія суддів звертає увагу на те, що підставою для відмови судом першої інстанції в задоволенні позовних вимог, став висновок суду про те, що під час проведення службового розслідування позивачем визнано, що ним допущено неналежну організацію взаємодії органів досудового розслідування з оперативним підрозділом під час розкриття та розслідування вищезазначених кримінальних проваджень, а отже, відповідачем правомірно застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді - суворої догани, оскільки позивачем, як начальником відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області не здійснювався контролю за співробітниками.

Водночас, колегія суддів наголошує на тому, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани та звільнення з посади, є суворим заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень, однак, у разі повноти та обґрунтованості висновків службового розслідування, у взаємозв`язку з доведенням у чому саме полягає порушення вимог законодавства особою, щодо якої здійснюється таке розслідування.

Відповідно до частин першої, другої статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Проте, на переконання колегії суддів, висновки службового розслідування не містять належно задокументованих та підтверджених випадків вчинення/невчинення саме позивачем дій, які ставились позивачу в провину та негативно впливають на рівень авторитету та довіри до органів НПУ з боку суспільства.

Відповідно до статті 3 Дисциплінарного статуту, керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: 1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського; 2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій; 3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського; 4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень; 5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності; 6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; 7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; 8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

З урахуванням з`ясованих під час апеляційного перегляду обставин та відповідей на запитання колегії суддів, суд вважає, що судом першої інстанції не було враховано те, що посада начальника відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області не відноситься до таких посад, як керівник органу досудового розслідування, керівник оперативного підрозділу, керівник органу дізнання.

Крім цього, судом першої інстанції не враховано, що в штатному розписі відділення поліції №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відсутні посади слідчих та оперативних працівників, а тому, позивач не мав об`єктивної можливості здійснювати контроль за взаємодією слідчих з оперативними працівниками в розкритті та розслідуванні кримінальних правопорушень, оскільки досудове розслідування у всіх кримінальних провадженнях здійснюють слідчі Білоцерківського районного управління поліції та, відповідно, оперативний супровід здійснюють оперативні працівники Білоцерківського районного управління поліці.

Також, поза увагою суду залишилось й те, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

На запитання ОСОБА_1 , про те, що вивчивши матеріали за заявою ОСОБА_5 ним встановлено ознаки кримінального правопорушення, пояснив, що в його повноваження не входить визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення. До нього ОСОБА_4 не зверталась, що в даних матеріалах наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

До того ж, рішення про закриття кримінального провадження приймалось виключно дізнавачем. Крім цього, ОСОБА_1 наголосив, що всіх учасників події запрошено до процесуального керівника Таращанського відділу Білоцерківської окружного прокуратури Київської області. Рішення прийнято на

підставі заяви неповнолітньої ОСОБА_5 в присутності її бабусі, яка вказаний факт підтвердила своїм підписом.

Відповідно до Наказу МВС України № 575 від 07.07.2017 року «Про затвердження Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні», про надходження до органу, підрозділу поліції заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення уповноважений працівник чергової частини зобов`язаний негайно доповісти керівникові органу досудового розслідування (дізнання), який визначає слідчого (дізнавача), що здійснюватиме досудове розслідування, а також поінформувати керівника органу, підрозділу поліції.

Слідчий (дізнавач), невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та розпочати розслідування.

Суд звернув увагу, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 надано доручення (дізнавачем, прокурором) на проведення слідчих дій у вищезазначеному кримінальному провадженні щодо доставки учасників кримінального провадження, однак не врахував, що в матеріалах справи відсутні докази того, що доставка учасників процесу відбулась, що також не було встановлено поза розумним сумнівом і службовим розслідуванням, натомість, позивач наголошував, що доставки учасників кримінального провадження ніхто не здійснював.

Колегія суддів зазначає про те, що вирішувати питання кваліфікації/ходу кримінального провадження було у компетенції дізнавача, який проводив досудове розслідування та прокурора, який

здійснював процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні. Крім цього, права вивчати матеріали кримінального провадження, позивач, як начальник відділення поліції також не має, адже після внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення дізнавачем до Єдиного реєстру досудових розслідувань, процесуальним керівником дане рішення дізнавача не скасовувалось.

Під час апеляційного розгляду, стороною відповідача не було вказано та доведено, що позивач, як начальник відділення полції, отримавши відповідну інформацію про наявність неналежної організації роботи у відділенні, не вчиняв відповідних дій, як керівник задля налагодження відповідної роботи, чи своєю бездіяльністю допустив вчинення іншими посадовими особами відповідних порушень під час досудового розслідування.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З аналізу матеріалів справи та висновків службового росзідування, на переконання колегії суддів, відповідачем не доведена правомірність винесення у відношенні позивача оскаржуваних наказів з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що зазначення позивачем під час службового розслідування про визнання недоліків у роботі та недопущення їх у майбутній роботі, не може свідчити про вчинення саме позивачем інкримінованих йому порушень та застосування до нього суворих видів дисциплінарного стягнення.

При цьому, жодних доказів того, що саме позивач вчинив дисциплінарний проступок та порушив службову дисципліну у висновку службового розслідування не відображено та не доведено, оскільки виклад встановлених службовим розслідуванням обставин стосується здебільшого викладу обставин та допущення порушень під час здійснення досудового розслідування, проте не містить зазначення, які саме дії позивач мав вчинити за посадовими обов`язками, як керівник, проте не вчинив чи ухилився від вчинення.

Крім того, колегія суддів враховує визнання позивачем в своїх діях, як керівника відділу поліції недоліків, як самостійне каяття, а також відсутність попередніх дисциплінарних стягнень на посаді.

Як зазначено у частині першій статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправним та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Київській області № 341 від 16 липня 2021 р. в частині оголошення суворої догани начальнику відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області підполковнику поліції ОСОБА_1 та № 355 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 28 липня 2021 р. в частині звільнення з посади начальника відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_1 . А відновлення порушених прав, має забезпечуватись, шляхом поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення.

У відповідності до ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю та ухвалює нове судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з недодержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято рішення з неповним з`ясуванням всіх обставин справи та недодержанням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду в частині вимог, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді необхідно допустити до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області № 341 від 16 липня 2021 р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області" в частині оголошення суворої догани начальнику відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області підполковнику поліції ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області № 355 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 28 липня 2021 р. в частині звільнення з посади начальника відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділення поліції №2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділення поліції №2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко

Повний текст постанови складено 10.12.2025.