Справа № 620/8369/24
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/8369/24 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КЛОПОТ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просила:

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області 66 від 28.02.2024 про перерахунок пенсії по втраті годувальника в частині ненарахування неповнолітньому утриманцю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період з 01.03.2024 року по 30.06.2024 року, пенсії по втраті годувальника, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" та постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році»;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області неповнолітньому утриманцю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період з 01.03.2024 по 30.06.2024 здійснити нарахування та виплату одним платежем пенсії, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян", постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 ропі», з розрахунку щомісячної пенсійної виплати у розмірі 2725 грн, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що відповідачем всупереч чинному законодавству було обчислено розмір пенсії з обмеженням.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.08.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 10.12.2025.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по втраті годувальника, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що було досліджено в межах розгляду справи № 620/13871/23.

31.03.2023 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 31.03.2023 позивачці призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2520,00 грн щомісячно, що підтверджується протоколом про призначення пенсії від 07.04.2023.

Позивачка отримувала пенсію у зв`язку з втратою годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_2 у розмірі 2520,00 грн у березні та квітні 2023 року, проте з 01 травня 2023 її розмір зменшився до 1569,17 грн, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії від 24.04.2023.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 у справі № 620/13871/23 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області 66 від 25.04.2023 про перерахунок пенсії по втраті годувальника в частині скасування неповнолітньому утриманцю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період з 01.05.2023 по 30.06.2024 доплати на одного утриманця у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» та постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24 лютого 2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01.05.2023 провести перерахунок та здійснити одним платежем виплату пенсії по втраті годувальника неповнолітньому утриманцю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» та постанови № 168 від 24 лютого 2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з урахуванням виплачених сум.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 що діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

15.04.2024 до відповідача звернулася позивач із заявою про перерахунок пенсії у належному розмірі.

Так, виділення частки пенсії на неповнолітню дитину ОСОБА_4 проведено з 01.05.2023 та розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 01.05.2023 на двох утриманців склав 3138,34 грн, тобто 100 відсотків пенсії померлого годувальника.

Проте, листом від 07.05.2024 № 7276-6011/О-02/8-2500/24, Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області відмовило позивачу у виплаті доплат, обґрунтовуючи тим, що відповідно до статті 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що на всіх членів сім`ї, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, призначається одна спільна пенсія. На вимогу члена сім`ї із загальної суми пенсії виділяється його частка, яка виплачується окремо. Виділення частки пенсії провадиться з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла заява про виділення частки пенсії.

Не погодившись з відповідачем щодо зменшення розміру пенсії у зв`язку із втратою годувальника, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Натомість, відповідач вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк судом неправильно встановлено обставини справи, а саме, що позивач отримує пенсію відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та те, що предметом спору є обмеження максимальним розміром пенсії позивача. Апелянт наголошує на тому, що позивач перебуває на обліку у відповідача за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». А предметом спору, є виплата частини пенсії, у розмірі, не менше 2725 грн. Відповідачем з 01.03.2024 проведено перерахунок пенсії відповідно до норм постанови № 185, та її розмір на одного утриманця з 01.03.2024 складає 1619,17 грн (3238,34 грн * 50%).

До того ж, задоволення позовної вимоги щодо стягнення 3500 грн витрат на правничу допомогу, є безпідставним.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Перш за все, колегія суддів наголошує на тому, що судом першої інстанції було з неповним з`ясуванням обставин справи встановлено, що позивач отримує пенсію, відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та те, що предметом спору є обмеження максимальним розміром пенсії позивача. Апелянт обґрунтовано наголошує на тому, що позивач перебуває на обліку у відповідача за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». А предметом спору, є виплата частини пенсії, у розмірі, не менше 2725 грн. Тому, з мотивувальної частини рішення, слід вилучити обґрунтування, що стосується посилання на норми Закону № 2262-ХІІ, та перевірку відповідності обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, позаяк, це не є предметом та підставами позову. В цій частині доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо доводів відповідача про те, що відповідно до статті 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на всіх членів сім`ї, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, призначається одна спільна пенсія. На вимогу члена сім`ї із загальної суми пенсії виділяється його частка, яка виплачується окремо. Виділення частки пенсії провадиться з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла заява про виділення частки пенсії, що й було зроблено, колегія суддів зауважує таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, процедури призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 36 Закону №1058-IV, визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Положеннями частини 1 статті 37 Закону № 1058-IV, визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Статтею 38 Закону № 1058-IV, встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Згідно статті 39 Закону № 1058-IV, на всіх членів сім`ї, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, призначається одна спільна пенсія.

На вимогу члена сім`ї із загальної суми пенсії виділяється його частка, яка виплачується окремо.

Виділення частки пенсії провадиться з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла заява про виділення частки пенсії.

Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», установлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат особам з інвалідністю, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства і дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв`язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання) не досягає в осіб з інвалідністю (у тому числі дітей з інвалідністю) прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, та в осіб, яким призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім`ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії та державної соціальної допомоги у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» установлено, що іншим особам, які отримують пенсію, не працюють (не провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою для нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) та у яких щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації у разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), та щомісячної державної адресної допомоги, встановленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" (Офіційний вісник України, 2008 р., № 25, ст. 785), не досягає 2725 гривень, надається щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсій.

Як випливає з матеріалів справи позивачці призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, з 20.04.2023 відбулося виділення частки пенсії у зв`язку з втратою годувальника, згідно заяви щодо виділення долі та розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника на двох утриманців склав 3238,34 грн (на кожну дитину по 1619,17 грн).

Проте, слід врахувати, що заява стосувалась саме призначення пенсії по втраті годувальника, і тому її розгляд відповідачем в порядку приписів статті 39 Закону № 1058-IV, якими врегульовано порядок призначення однієї спільної пенсії у зв`язку з втратою годувальника на всіх членів сім`ї та виділення частки пенсії, є необґрунтованим, позаяк, використана відповідачем норма Закону №1058-IV не може бути застосована до спірних правовідносин, що є предметом розгляду даної справи, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , тобто дітям померлого ОСОБА_3 від різних шлюбів, не було призначено єдиної спільної пенсії по втраті годувальника.

У даному випадку, призначення пенсії по втраті годувальника стосувався лише дитини ОСОБА_2 , у розмірі, з якого не може бути виділена окрема частка дитині ОСОБА_4 .

Оскільки під час призначення позивачці пенсії по втраті годувальника на дитину ОСОБА_2 нараховані доплати у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» та постанови Кабінету Міністрів України № 185, зняття відповідних доплат відповідачем, є протиправним.

Суд першої інстанції, з неправильним в частині посиланням на норми законодавства, дійшов по суті спору правильних висновків про те, що дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії по втраті годувальника позивачці на дитину ОСОБА_2 були вчинені не на підставі, не у межах повноважень та у не спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом зобов`язаггя відповідача неповнолітньому утриманцю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період з 01.03.2024 року по 30.06.2024 року здійснити нарахування та виплату пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян", постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», з урахуванням виплачених сум.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині безпідставності стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів наголошує на тому, що позивачем до позовної заяви долучено докази, що підтверджують надання правничої допомоги адвокатом та фактичне понесення таких витрат, а стягнута судом сума 3500 грн, є співмірною зі складністю справи та предметом спору, а витрати не є завищеними.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а доводи апеляційної скарги відповідача частково спростовують висновки суду першої інстанції та є підставою для зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції в мотивувальній частині щодо норм законодавства та підстав, з яких позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року - змінити у мотивувальній частині.

У іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко