Справа № 160/23316/24
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/23316/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2024 року в адміністративній справі №160/23316/24 (головуючий суддя першої інстанції Ільков В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), щодо не проведення нарахування та виплати в повному обсязі позивачу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), при звільненні з військової служби та виключенні зі списків особового складу частини суми грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

зобов`язати військову частину військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та провести доплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно при звільненні з служби та виключенні зі списків особового складу частини без застосування пропорційності часу, що минув з дати виникнення права на отримання речового майна по дату підписання наказу про виключення зі списків частини у розмірі - 50 563,42 грн (п`ятдесят тисяч п`ятсот шістдесят три гривні 42 коп.).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 суму грошової компенсації за неотримане речове майно без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 2000,00 грн. У іншій частині відмовити.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити. Апелянт вказує, що не є розпорядником бюджетних коштів, але наділена повноваженнями видавати відповідні накази про виплату грошового забезпечення. Вказує, що таким розпорядником є військова частина НОМЕР_2 , а відтак, у разі задоволення позовних вимог, саме військова частина НОМЕР_2 може здійснити відповідні розрахунки з позивачем. Таким чином, вказує, що військова частина НОМЕР_1 не має своїх розрахункових рахунків та не є розпорядником коштів і знаходиться на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_2 . Тому, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Військова частина НОМЕР_2 подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити. Апелянт вказує, що позивач отримав компенсацію вартості речового майна за належну кількість неотриманого речового майна в повному обсязі. Вказує, що при цьому, позивач посилається на висновок Верховного Суду в постанові від 25 лютого 2021 року у справі №380/2458/20, який не може бути застосований до спірних правовідносин, зважаючи на наступне. Зокрема, у справі №380/2458/20 Верховний Суд зробив правовий висновок щодо застосування абзаців 1, 2 пункту 10 розділу І та пункту 15 розділу ІІ Інструкції про порядок речового забезпечення військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.10.2016 № 1132. Цими нормами визначено, що речове майно особистого користування військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, видається в їхню власність. За неотримане згідно із встановленими нормами речового забезпечення речове майно їм виплачується грошова компенсація у порядку, визначеному чинним законодавством України. Нарахування грошової компенсації військовослужбовцям під час їхнього звільнення з військової служби в запас, відставку або загибелі (смерті), за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно здійснюється пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. Натомість, позивач не був військовослужбовцем Держприкордонслужби і вказана інструкція та висновок Верховного Суду не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, які зараз досліджуються судом у даній справі. Тому, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Позивач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Військова частина НОМЕР_2 подала відзив на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , в якому зазначає, що апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_2 підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

05 квітня 2024 року наказом командиром військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05 квітня 2024 року №72 позивача виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.

У вказаному вище наказі визначено виплатити позивачеві грошову компенсацію замість речового майна на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі №32 від 20 січня 2024 року в сумі 60011,78 гривень.

15.01.2024 року (вх. №106) до речової служби військової частини НОМЕР_2 надійшов рапорт підполковника ОСОБА_1 щодо виплати йому грошової компенсації за неотримане речове майно у зв`язку зі звільненням з військової служби.

При звірці з карткою обліку №1044 від 14.05.2019 року, позивач не мав заперечень чи претензій та підтвердив особистим підписом всі відомості в картці обліку.

Відповідно до цих даних була оформлена довідка №32 про вартість речового майна, що належить до видачі підполковнику ОСОБА_1 від 20.01.2024 року, яка також була надана позивачу.

Позивач у період з 01.04.2019 року (з дня зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ) і на момент звільнення забезпечувався речовим майном згідно Норми №1 (2-ї категорії відповідно до абз. 3 п. 11 розділу І Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затв. Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232 (далі Інструкція №232)) та Норми №4 (друга група), а саме: 1. Кашкет польовий (кепі бойове) - 6 шт. належить до видачі (дата видачі -10.2017,2019,2023) з 2017 на 2 роки; з 2019 на 4 роки 2. Панама літня польова 1 шт. належить до видачі; згідно атестату №42 від 14.05.2019 панаму літню польову отримав 04.2019, отже наступна видача 04.2023. 3. Шапка-феска - 1 шт. належить до видачі, дата отримання 04.2019 строком на 5 років. 4. Шапка зимова - 1 шт. належить до видачі; згідно атестату №42 від 14.05.2019 отримав 10.2017 на 3 роки, наступна видача 10.2020 на 4 роки 5. Костюм літній польовий - 3 комплекти належить до видачі; згідно атестату №42 від 14.05.2019 отримав 04.2019 р 1 комплект на 3 роки, отже за 2019 ще один комплект і наступна видача 2 комплекти 04.2022 6. Штани костюма літнього польового - 1 шт. належить до видачі, згідно атестату №42 від 14.05.2019 отримав 04.2019 р на 3 роки, наступна дата отримання 04.2022 7. Куртка костюма утеплювача - 2 шт. належить до видачі, (дата видачі 04.2019,2022) згідно атестату №42 від 14.05.2019 отримав 04.2017 р на 2 роки, з 04.2019 на 3 роки 8. Куртка ВВЗ зимова - 2 шт. належить до видачі, дата отримання 10.2017 на 3 роки, 10.2020 строком на 5 років 9. Штани ВВЗ зимові - 2 шт. належить до видачі, дата отримання 10.2017 на 3 роки, 10.2020 строком на 5 років 10. Сорочка-поло - 8 шт. належить до видачі (дата отримання 10.2017,2019,2021,2023) 11. Сорочка бойова - 1 шт. належить до видачі (дата 04.2019) згідно атестату №42 від 14.05.2019 отримав 04.2019 1 шт на 5 років, отже ще 1 належить до видачі 12. Рукавички демісезонні немає в переліку цін станом на 01.01.2024 року 13. Рукавички зимові - 3 пари належить до видачі зі строком експлуатації 3 роки (дата отримання 10.2017,2019,2022) 14. Шарф-труба літній - 2 шт. належить до видачі з 10.2017 на 3 роки, з 10.2020 на 5 років 15. Шарф-труба зимовий - 1 шт. належить до видачі з 10.2020 на 5 років 16. Фуфайка з короткими рукавами - згідно атестату №42 від 14.05.2019 отримав 04.2019 2 шт на 2 роки, згідно рв №72 від 02.11.2022 отримав 3 шт, тобто 2шт за 04.2021 і 1 шт за 04.2023р 17. Труси - 4 шт. належить до видачі, згідно атестату №42 від 14.05.2019 отримав 04.2019 2 шт на 2 роки, наступна видача 04.2021 на 2 роки, 04.2023 на 2 роки 18. Білизна натільна демісезонна - 8 к-тів належить до видачі, згідно атестату №42 від 14.05.2019 отримав 10.2017 2 к-ти на 1 рік, з 04.2019 дане майно видається на 2 роки 19. Білизна для холодної погоди - 5 к-тів належить до видачі згідно атестату №42 від 14.05.2019 отримав 10.2017 1к-т, отже 10.2017 ще 1 к-т на 2 роки, 10.2019 2 к-ти 3 роки, та 10.2022- 3 кти н 3 роки 20. Шкарпетки літні трекінгові - 12 пар належить до видачі, згідно атестату №42 від 14.05.2019 отримав 04.2019 3 пари на 2 роки, згідно рв№72 ще 3 пари за 04.2019, належить до видачі 6 пар - 04.2021,6 пар -04.2023р 21. Шкарпетки зимові трекінгові 12 пар належить до видачі (10.2017- 2019,2021,2023) згідно атестату №42 від 14.05.2019 отримав 10.2017 -2 пари на 1 рік, належить до видачі -1 пара за 10.2017; 3-10.2018; 3-10.2019; 3-10.2021; 3-10,2023р 22. Черевики з вис. берц. демісезонні "А" (напівчеревики) згідно атестату №42 від 14.05.2019 отримав 04.2019 на 5 років 23. Черевики з вис. берц. зимові "Б"- 2 пари належить до видачі з 2017 на 3 роки, з 2020 на 5 років 24. Черевики з вис. берц. літні "В" - 2 пари належить до видачі 10.2017,2020 25. Капці казармені - 2 пари належить до видачі з 2017 на 3 роки, з 2020 на 5 років 26. Ремінь брючний - 2 шт належить до видачі з 2017 на 3 роки, з 2020 на 5 років 27. Кашкет- згідно атестату №42 від 14.05.2019 отримав 04.2019 на 2 роки, згідно роздавальної відомості №28 від 14.05.2019 отримав за 04.2021 на 2 роки 28. Берет - 1 шт належить до видачі, дата отримання 04.2019р строком на 3 роки 29. Шапка зимова повсякденна - 1 шт належить до видачі, дата отримання 04.2019р строком на 3 роки 30. Плащ демісезонний - 1 шт належить до видачі, дата отримання 04.2019р строком на 3 роки 31. Куртка зимова- отримав згідно роздавальної відомості від 21.03.2020р №17 за 04.2019 зі строком насіння 3 роки 32. Плащ-накидка з чохлом - 1 шт. належить до видачі 04.2019 на 3 роки 33. Ремінь до штанів повсякдених - 1 шт. належить до видачі 04.2019 на 3 роки 34. Кітель і штани-отримав згідно рв від 14.05.2019р №28 35. Куртка та штани - 1 к-т належить до видачі право на отримання з 04.2019р 36. Штани - 1 шт. належить до видачі право на отримання з 04.2019р 37. Джемпер - отримав згідно рв від 14.05.2019р №28 за 04.2019 з терміном носіння 5 років 38. Полувер - 1шт належить до видачі 04.2019 з терміном носіння 4 роки 39. Сорочка - 9 шт належить до видачі, отримав згідно рв від 20.03.2020 №11, 1шт за 04.2019, отже ще 4 шт за 04.2019 і 5 шт за 04.2021 40. Краватка - 6 шт. належить до видачі право на отримання з 04.2019 року 3 шт на 2 роки 41. Рукавички трикотажні - 1 пара належить до видачі 42. Рукавички шкіряні - примітка №8 норма №4 наказ 232 (рукавички шкіряні видаються військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом осіб офіцерського складу та уклали контракт на 5 і більше років) 43. Напівчоботи хромові утеплені - 2 пари належить до видачі право на отримання з 04.2019р строком на 2 роки 44. Напівчеревики хромові (туфлі хромові) - 2 пари належить до видачі, отримав 1 пару згідно рв від 14.05.2019р №28 з терміном експлуатації 1 рік 45. Шкарпетки літні - 6 пар належить до видачі, згідно атестату №42 від 14.05.2019р отримав 04.2019 3 пари на 1 рік, наступна дата отримання 04.2020р 46. Шкарпетки зимові - 1 пара належить до видачі згідно атестату №42 від 14.05.2019р отримав 10.2017 2 пари на 1 рік, тобто 1 пара за 2019 рік і 1 за 2020 рік.

Вказані грошові кошти були виплачені позивачі, що останнім не заперечується.

Таким чином, відповідач 1, 2 вважають, що позивач у повному обсязі отримав компенсацію вартості речового майна за належну кількість неотриманого речового майна.

Однак, позивач вказує, що ознайомившись із нормами забезпечення речовим майном дійшов висновку, що йому не в повному розмірі виплачена грошова компенсація за неотримане речове майно та вважає, що йому належить провести нарахування та доплату грошової компенсації в розмірі 50 563,42 гривень.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати компенсації за неотримане під час проходження військової служби речового майна протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у редакції, яка діяла до 11 березня 2000 року (далі - Закон № 2011-XII), було передбачено, що військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Відповідно до статті 2 Закону України від 17 лютого 2000 року №1459-ІІІ "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" дію частини другої статті 9 Закону № 2011-XII зупинено у частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням грошової компенсації за неодержане речове майно.

Законом України від 03 листопада 2006 року № 328-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» статтю 9 Закону № 2011-ХІІ викладено в новій редакції, а також цей Закон доповнено статтею 9-1 (у редакції, чинній до 1 січня 2008 року), якою було передбачено, зокрема, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів.

При цьому, положення частини другої статті 9-1 Закону № 2011-ХІІ регулюють порядок виплати компенсації замість речового майна військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, і не поширюються на військовослужбовців, звільнених з військової служби.

Пункт 27 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1444 (далі - Положення № 1444) передбачав, що військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас або відставку після закінчення строку контракту, за належне їм, але не отримане протягом дії контракту речове майно, виплачується грошова компенсація пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму грошової компенсації.

Вищевказане Положення № 1444 втратило чинність 04 березня 2016 року.

За змістом статті 9-1 Закону № 2011-XII в редакції, чинній на момент звільнення позивача з військової служби, речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до наведеної норми Кабінет Міністрів України постановою від 16 березня 2016 року № 178 затвердив Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок № 178).

Пунктами 2, 3 Порядку № 178, визначено, що виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі, зокрема, й звільнення з військової служби.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

За приписами пункту 5 Порядку № 178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232 (далі - Інструкція №232), встановлено, що військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна. Порядок виплати грошової компенсації здійснюється відповідно до вимог Порядку № 178. Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку № 178, яка видається речовою службою військової частини, виходячи із заготівельної вартості цих предметів.

Відповідно до абзаців першого, третього пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, в редакції чинній на момент звільнення позивача з військової служби (далі - Положення № 1153/2008), після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Аналіз норм статті 9-1 Закону № 2011-XII, абзаців першого, третього пункту 242 Положення № 1153/2008, а також пунктів 2, 3 Порядку № 178, в редакції, чинній на момент звільнення позивача з військової служби свідчить, що позивач має право на грошову компенсацію замість неотриманого речового майна при звільненні з військової служби.

При цьому, що механізм реалізації військовослужбовцями гарантованого їм частиною першою статті 9-1 Закону №2011-XII права Кабінетом Міністрів України був визначений лише з набранням чинності 22 березня 2016 року постанови від 16 березня 2016 року № 178.

Гарантоване статтею 9-1 Закону №2011-XII право військовослужбовця на отримання речового майна або компенсації його вартості є майновим правом, яке підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як зазначалося вище, позивач отримав компенсацію за неотримане речове майно в сумі 60011,78 грн., що не є спірним у даній справі.

Нарахування цієї компенсації проведено на підставі довідки від 20.01.2024 року № 32, яка складена відповідачем.

При цьому, є помилковими доводи відповідача про те, що при нарахуванні грошової компенсації за окремим видами речового майна необхідно обов`язково враховувати, зокрема, момент виникнення права на отримання майна, оскільки приписами Порядку № 178 не передбачено такого механізму розрахування суми грошової компенсації, натомість закріплено обов`язок повноважного органу нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористане речове майно виходячи із закупівельних цін, визначених на 1 січня поточного року.

Відтак, наявні підстави для задоволення позову в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 суму грошової компенсації за неотримане речове майно без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованих підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2024 року в адміністративній справі №160/23316/24 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2024 року в адміністративній справі №160/23316/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випад ків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко