Справа № 420/37153/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/37153/24
Перша інстанція: суддя Білостоцький О.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Єщенка О.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2024р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Одеській області №24 від 28.12.2023р. про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області врахувати додаткову вислугу років ОСОБА_1 за період проходження служби за контрактом (з 8.05.2019р. по 12.10.2023р.) та здійснити з 1.12.2024р. перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням 26 років вислуги відповідно до ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 70% грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум та проведених перерахунків.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона з 30.09.2010р. перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У період з 8.05.2019р. по 12.10.2023р. позивачка проходила службу за контрактом в НОМЕР_1 прикордонному загоні та згідно із наказом №572-ос від 12.10.2023р. її звільнено з військової служби.

21.10.2024р. позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою щодо врахування додаткової вислуги років за період служби з 19.03.2015р. по 4.03.2024р. та здійснення перерахунку і виплати пенсії.

Однак, листом від 18.11.2024р. відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви.

Не погодившись із такими діями ПФУ, позивачка звернулася до суду із даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Одеській області №24 від 28.12.2023р..

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 1.12.2024р., врахувавши додаткову вислугу років позивача у період проходження нею військової служби за контрактом з 8.05.2019р. по 12.10.2023р., з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1 211,2грн..

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Одеській області, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було доведено правомірності неврахування позивачу додаткової вислуги років за час проходження нею військової служби за контрактом до дня фактичного звільнення, а саме за період з 8.05.2019р. по 12.10.2023р., при отриманні відповідного подання Адміністрації ДПС 15.12.2024р. за №11/ПВ-12131.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та з 30.09.2010р. отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII, у розмірі 55% грошового забезпечення.

Вислуга років на день звільнення станом 29.09.2010р. становила: всього - 20 років 00 місяця 00 дня, у тому числі календарна 13 років 04 місяця 02 дня; пільгова 06 років 07 місяців 28 днів, що підтверджується розрахунком вислуги років на пенсію штаб-сержанта ОСОБА_1

8.05.2019р. позивачка була прийнята на військову службу за контрактом окремим регіональним центром комплектування ( АДРЕСА_1 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та в подальшому була звільнена зі служби 12.10.2023р.. Вислуга років на день звільнення станом 12.10.2023р. становила: всього - 26 років 07 місяців 20 днів, що також підтверджується розрахунком вислуги років на пенсію штаб-сержанта ОСОБА_1

15.12.2024р. за №11/ПВ-12131 Адміністрацією ДПС України було сформовано подання про призначення пенсії за вислугу років, в якому вислуга років у пільговому обчисленні станом на 12.10.2023р. для визначення розміру пенсії складає 26 років 07 місяців 20 днів, та відповідно, таке подання було направлено до пенсійного органу.

Однак, ГУ ПФУ в Одеській області рішенням за №24 від 28.12.2023р. відмовило позивачці в перерахунку пенсії за вислугу років посилаючись на те, що їй у 2010 році було призначено пенсію за наявності календарної вислуги років 13 років, а згідно документів, наданих Адміністрацією ДПС України в грудні 2023р., у позивачки станом на 12.10.2023р. календарна вислуга років складає 17 років 09 місяців 06 днів. Отже, права на пенсію за вислугу років за новою посадою, з урахуванням календарної вислуги років 17 років 09 місяців 06 днів, позивачка не має.

Не погодившись із вказаною відмовою, позивачка звернулась до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність дій ПФУ у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивачка пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Нормативно-правовим актом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, є Закон №2262-XII. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених згідно із Законом №2262-ХІІ пенсій з урахуванням додаткової вислуги років від часу прийняття за контрактом є положення ч.2 ст.2 та ст.63 Закону №2262-XII.

Так, умови пенсійного забезпечення регламентовано статтею 2 Закону №2262-ХІІ, відповідно до частини третьої якої пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

Частинами 1, 2 ст.63 Закону №2262-ХІІ визначено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подає додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців (ч.2 ст.51 Закону №2262-ХІІ).

Отже, пенсіонери, яким призначена пенсія на підставі Закону №2262-ХІІ та які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняті на військову службу за контрактом до Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань, мають право на перерахунок пенсійного забезпечення з урахуванням додаткової вислуги років від часу такого призову на військову службу до дня фактичного звільнення.

Згідно зі ст.17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 17.07.1992р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі - Порядок №393), установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" і "з" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту.

Аналіз наведених вище норм права свідчить про те, що до вислуги років ОСОБА_1 має бути включена додаткова вислуга років від часу проходження військової служби за контрактом до дня фактичного звільнення.

Із матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із проходженням позивачкою військової служби за контрактом у НОМЕР_1 прикордонному загоні ДПС України позивачка збільшила свою вислугу років, яка, згідно із наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України від 3.10.2023р. №553-ОС , станом на 12.10.2023р. у календарному обчисленні становить 17 років 09 місяців 06 днів, а у пільговому 26 років 07 місяців 20 днів (а.с.36).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-XII, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює також Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. №3-1.

Відповідно до п.23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому ст.63 Закону №2262-XII. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що перерахунок пенсії позивачки має бути проведено на підставі подання Адміністрації Державної прикордонної служби від 15.12.2023р. за №11/ПВ-12131 та додаткових документів, про що зазначено у ст.63 Закону №2262-XII, при цьому перелік додаткових документів є законодавчо встановленим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ в Одеській області за №24 від 28.12.2023р. про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 та наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: О.В. Єщенко

В.О. Скрипченко