Справа № 200/15334/21
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

11 грудня 2025 року справа №200/15334/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року у справі № 200/15334/21 (головуючий І інстанції Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року у справі № 200/15334/21.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року апеляційна скарга залишена без руху, з наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали для усунення недоліків, шляхом подання до суду клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження вказавши інші підстави для поновлення строку та доказами в їх підтвердження.

В ухвалі було роз`яснено заявнику апеляційної скарги, що в разі невиконанні вимог ухвали стосовно надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, що позбавляє апелянта права повторного звернення до апеляційного суду з цього питання.

З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали була надіслана на адресу апелянта та отримана нею 22.10.2025.

До Першого апеляційного адміністративного суду від апелянта надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання зазначено, що судове рішення від 15 грудня 2021 року позивач отримала поштою лише 14 жовтня 2025 року із суду першої інстанції після надходження апеляційної скарги до апеляційного суду.

Вважає, що порушення судом першої інстанції вимог ч. 5 ст. 251 КАСУ є неоспорюваною підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки їй до 18.09.2025 (до ідентифікації в ПФУ) не було відомо про ухвалене рішення суду.

Крім того, поважність причин пропуску цього процесуального строку полягає не просто у введенні воєнного стану, а в проведенні бойових дій на території м. Торецька, де вона проживала з лютого 2017 року.

Також вважає, що поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення безпосередньо пов`язана і зі станом її здоров`я, оскільки наявність третьої групи інвалідності, встановленої МСЕК з 25.11.2010 безстроково, передбачає погане самопочуття.

Зазначене клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 295 КАС України (чинного на час прийняття оскаржуваного рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи з проголошенням повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду першої інстанції складено 15.12.2021.

Таким чином, в силу приписів абзацу другого частини першої статті 295 КАС України, початок перебігу строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі розпочався 15.12.2021 та відповідно, закінчився 15.01.2022.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 2 статті 299 цього Кодексу (ч.3 ст. 295 КАС України).

Варто зауважити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин у справі.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду необхідно виходити з того, що причина пропущення строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які вона (сторона) вчиняла, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Приписами статті 44 КАС України встановлено, зокрема, обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відтак, процесуальним законом чітко закріплено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Відповідно до частини 5 статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Згідно частини 6 статті 251 КАС України, днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частин 9, 10 ст. 251 КАС України копії судових рішень можуть бути видані повторно за заявою особи у порядку, встановленому законодавством.

Судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

07.10.2025 позивач подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, ухваленого 15.12.2021.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, скаржник вказала на те, що копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції вона отримала поштою лише 14.10.2025 та будь-яких інших документів не отримувала.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції рішення суду від 15.12.2021 було надіслано на адресу позивача, яку вона зазначила у позовній заяві, а саме: пр-т. Шахтарів, 25/10, м.Торецьк, Донецька обл., 85207, що підтверджується супровідним листом за підписом судді Донецького окружного адміністративного суду Марини КРИЛОВОЇ (а.с. 55).

Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, копія рішення суду першої інстанції 17.12.2021 надіслана апелянту рекомендованим листом (трекінг відправлення Укршошти 847), та вручена апелянту особисто 12.01.2022, що підтверджується поштовим повідомленням та карткою обліку вихідних документів Донецького окружного адміністративного суду (а.с. 56-57).

Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16.05.2023 у справі № 340/2148/22 зазначив, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місця перебування або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Крім того, попри те, що конституційне право особи на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res .

Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, і після закінчення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними. Без наявності строків на процесуальну дію або без їхнього дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Крім того, колегія суддів зазначає, що для особи з інвалідністю 3-ї групи, яка оскаржує рішення суду, діють стандартні строки апеляційного оскарження: 30 днів на рішення суду та 15 днів на ухвалу суду з дня їх проголошення. Ці строки застосовуються незалежно від групи інвалідності, якщо інше не передбачено окремими законами та зважаючи на значний термін пропуску строку на апеляційне оскарження, позивач повинна була добросовісно користуватись своїми процесуальними правами, цікавитись ходом розгляду її справи.

Щодо посилання апелянта на поважність причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у зв`язку з проведенням бойових дій на території м. Торецька Донецької області, де вона проживала з лютого 2017 року як тимчасово переміщена особа, суд зазначає наступне.

Воєнний стан на території України введено 24 лютого 2022 року і з цього часу відбуваються масовані обстріли російською федерацією території України та оголошуються повітряні тривоги тощо.

Водночас судочинство в Україні продовжує здійснюватися в установленому законом порядку і запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду.

Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для визнання причин пропущення процесуального строку звернення до суду поважними. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Питання поновлення пропущеного процесуального строку вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку, та наданих на їхнє підтвердження доказів. Доведення поважності причин пропущення строку звернення до суду покладається на особу, яка звертається із апеляційною скаргою та заявою/клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначені ОСОБА_1 обставини могли унеможливити дотримання нею строку на апеляційне оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року у справі № 200/15334/21, встановленого статтею 295 КАС України. Разом із цим, скаржником не доведено, що вона була позбавлена можливості з цих підстав звернутися з апеляційною скаргою до суду аж до жовтня 2025 року.

Крім того на час розгляду справи у суді першої інстанції і до 24 лютого 2022 року місто Торецьк Донецької області відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р входило до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії розмежування. І лише з 24.02.2022 (вже після спливу строку на апеляційне оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року у справі № 200/15334/21) Торецька міська територіальна громада віднесена до території активних бойових дій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309.

Надані апелянтом на підтвердження поважності причин пропущення строку звернення з апеляційною скаргою копії довідки від 13 лютого 2017 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією на її ім`я, - не можна розцінювати як достатні докази, які підтверджують реальну відсутність у скаржника можливості подати апеляційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року на протязі майже чотирьох років.

Аналізуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, а позивачем не доведено існування обставин об`єктивно непереборного характеру, які могли б виправдати несвоєчасне подання скарги. Дотримання строків оскарження є невід`ємною складовою забезпечення принципу правової визначеності, порушення якого тягне за собою відповідні юридичні наслідки.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 15 травня 2019 року по справі № 0870/8014/12 та від 09 грудня 2024 року по справі №560/11679/22.

Отже, станом на 11.12.2025, недоліки, зазначені в ухвалі апеляційної інстанції, апелянтом не усунуті, поважність пропуску строку на апеляційне оскарження не доведено.

Відповідно до частини 4 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно частини 3 зазначеної статті, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 298, 299, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені клопотання ОСОБА_1 .

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року у справі № 200/15334/21.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 11 грудня 2025 року.

Суддя доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.А. Блохін

І.Д. Геращенко