Справа № 640/18632/22
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь-С» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь-С» про стягнення штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь-С», в якому просить стягнути з Відповідача в судовому порядку суму штрафних санкцій згідно з рішенням № 10 від 26.06.2020 у розмірі 34 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано, що рішенням №10 від 26.06.2020 до ТОВ «Промінь-С» застосовано штраф у розмірі 34 000,00 грн, оскільки відповідачем у встановлені строки штрафи не сплачені, позивач звернувся щодо їх стягнення в судовому порядку.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що позивачем пропущений строк звернення з адміністративним позовом, просив залишити позовну заяву без розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 у задоволенні клопотання ТОВ «Промін-С» про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку із пропуском строку для звернення до суду.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт зазначає, що позивач звернувся до суду із позовом з пропуском строку звернення до суду, встановленого КАС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві № 10 від 26.06.2020 до ТОВ «Промінь-С» застосовано штраф у розмірі 34 000,00 грн за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.08.2022 у справі №640/18919/20 у задоволенні позову ТОВ «Промінь-С» до Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення №10 від 26.06.2020 відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення; якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У Рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.08.2022 у справі №640/18919/20 дата складання повного судового рішення не зазначається.

Однак, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень текст повного рішення суду першої інстанції у справі № 640/18919/20 (адміністративна справа розглядалась судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження) надіслано до реєстру 11.08.2022.

Таким чином, датою складання повного судового рішення колегія суддів вважає 11.08.2022 (дата направлення повного судового рішення до Єдиного державного реєстру судових рішень).

При цього, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, що не заперечується сторонами рішення суду першої інстанції у справі № 640/18919/20 не оскаржувалось та відповідно набрало законної сили 12.09.2022.

Враховуючи, що відповідач у встановлений строк самостійно не сплатив суму штрафу, позивач 24.10.2022 звернувся з позовом до суду (засобами поштового зв`язку) щодо стягнення адміністративно-господарських санкцій за Рішенням № 10 від 26.06.2020.

Докази сплати ТОВ «Промінь-С» штрафу в розмірі 34 000,00 грн в матеріалах справи відсутні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходи з того, що відповідачем не надано доказів добровільної сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 34 000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Закон України «Про ціни і ціноутворення» № 5007-VI від 21.06.2020 (надалі Закон № 5007-VI) визначає основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 5007-VI органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Згідно з пункту 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 667 від 02.09.2015 (далі - Положення № 667), Держпродспоживслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузях визначених цим законом, зокрема з контролю за цінами.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 18 Закону № 5007-VI уповноважені органи мають право приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону № 5007-VI до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій - штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 (далі Закон № 877-V) у разі несплати суб`єктом господарювання застосованої до нього штрафної санкції за результатами здійснених заходів державного нагляду (контролю) протягом 15 календарних днів з дня вручення або направлення розпорядчого документа в порядку, передбаченому абзацами дванадцятим і тринадцятим частини дев`ятої статті 7 цього Закону, якщо розпорядчі документи не були оскаржені до органу державного нагляду (контролю) та/або в судовому порядку та залишені в силі, сума санкції стягується в судовому порядку.

Аналіз наведеної норми Закону № 877-V свідчить, що він містить імперативну норму про те, що суб`єкт господарювання зобов`язаний сплатити накладений на нього штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання рішення, окрім випадку, якщо рішення, яким такий штраф накладено, не було оскаржене в судовому випадку. Натомість, несплата штрафу у встановлений строк є підставою для стягнення суми штрафу у судовому порядку.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.07.2023 у справі № 640/2003/22 та від 18.10.2023 у справі № 640/7304/22.

У вищевказаних постановах Верховний Суд дійшов висновку, що у ч. 3 ст. 12 Закону № 877-V враховано право суб`єкта господарювання на оскарження дій органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб і при буквальному тлумаченні вказаної норми вбачається, що у разі реалізації суб`єктом господарювання вказаного права на оскарження, обчислення строку на звернення до суду суб`єктом владних повноважень відтерміновується до результату оскарження штрафної санкції і залишення її в силі в судовому або адміністративному порядку. У випадку скасування цієї штрафної санкції в адміністративному або судовому порядку, сума штрафу взагалі не повинна стягуватися з суб`єкта господарювання.

Якщо суб`єкт владних повноважень буде звертатись до суду з позовом про стягнення несплаченої господарюючим суб`єктом суми штрафної санкції після закінчення 15-ти денного строку на добровільне виконання судового рішення за умови оскарження розпорядчого документа, судова справа про стягнення не зможе бути розглянута до вирішення питання про законність або незаконність дій органу державного контролю (нагляду) або його посадових осіб при накладенні штрафної санкції, оскільки ч. 3 ст. 12 Закон № 877-V висуває вимогу про те, що для стягнення штрафної санкції у судовому порядку така санкція не має бути скасована.

З метою процесуальної економії та враховуючи законодавче виключення із загального правила, наведене у ч. 3 ст. 12 Закону № 877-V, яке направлене на реалізацію права суб`єкта господарювання на оскарження в установленому законом порядку неправомірних дій органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб, колегія суддів вважала, що перебіг тримісячного строку звернення Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до суду із позовом про стягнення суми штрафу, визначеного відповідним рішенням указаного органу, оскарженого в судовому порядку, починається після спливу 15-денного строку з дня одержання суб`єктом господарювання копії відповідного рішення суду, яке набрало законної сили (пункти 23-25 постанови Верховного Суду від 04.07.2023 у справі № 640/2003/22).

Як встановлено матеріалами справи, рішення Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві № 10 від 26.06.2020 про застосування до ТОВ «Промінь-С» адміністративно-господарських санкцій було оскаржено до суду та набрало законної сили.

Беручи до уваги вищевказані обставини та висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 04.07.2023 у справі №640/2003/22, колегія суддів зазначає, що у спірних правовідносинах строк звернення до суду з позовом ГУ Держпродспоживслужби про стягнення сум адміністративно-господарських санкцій розпочався після спливу 15-денного строку з дня одержання Товариством копії рішення суду від 11.08.2022 у справі №640/18919/20.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що підстави, які давали ГУ Держпродспоживслужби право на пред`явлення вимог, викладених цим органом у справі, що розглядається, не могли виникнути раніше, ніж дата набрання законної сили рішення суду від 11.08.2022 у справі №640/18919/20, а тому й перебіг строку звернення до суду з таким позовом не міг розпочатися раніше цієї дати.

Так, у постанові Верховного Суду від 28.05.2021 у справі № 420/11261/20, на яку посилається особа, яка подає апеляційну скаргу, викладені висновки щодо застосування норм ч. 3 ст. 12 Закон № 877-V у їх взаємозв`язку з ч.ч. 1-2 ст. 122 та п. 8 ч. 4 ст. 169 КАС України стосовно моменту початку перебігу строку звернення до суду суб`єкта владних повноважень з позовом про стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішенні такого суб`єкта, яке не оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

У вищезгаданій постанові Верховного Суду колегія суддів, провівши аналіз норм Закон № 877-V, й установивши, що рішення суб`єкта владних повноважень про застосування штрафних санкцій (постанова) не оскаржувалось і добровільно, у передбачений чинним законодавством строк, не виконано, констатувала, що ГУ Держпродспоживслужби набуло право звертатися до суду з відповідним позовом через 15 днів після отримання суб`єктом господарювання відповідної постанови.

Однак у справі, яка розглядається, встановлено інші обставини й на відміну від обставин, встановлених у справі № 420/11261/20, у спірних правовідносинах рішення суб`єкта владних повноважень про застосування штрафних санкції, про стягнення сум яких у судовому порядку заявлено вимогу, було оскаржено до суду та рішення суду за результатами розгляду Рішення суб`єкта владних повноважень № 10 від 26.06.2020 набрало законної сили.

Тому посилання особи, яка подає апеляційну скаргу на зазначену постанову Верховного Суду від 28.05.2021 у справі № 420/11261/20 є помилковим.

Що ж стосується посилання апелянта на правові позиції Верховного Суду, які містяться у постанові від 10.09.2020 у справі № 826/925/18, про те, що звернення суб`єкта господарювання до суду з позовом щодо оскарження рішення, на підставі якого накладено штраф, не є обставиною, яка унеможливлює пред`явлення позовних вимог щодо стягнення його сум з суб`єкта господарювання, колегія суддів зауважує, що таке правозастосування викладено за іншого нормативно-правового регулювання та умов застосування правових норм.

Зокрема, відповідно до обставин, встановлених у справі № 826/925/18, позивачем - суб`єктом владних повноважень заявлялись вимоги про стягнення сум штрафу, застосованого до суб`єкта господарювання за порушення п. 2 ч. 3 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Норми вищевказаного Закону в правовідносинах, у яких виник спір у справі № 826/925/18, є спеціальними і підлягали пріоритетному застосуванню. У постанові Верховного Суду від 10.09.2020, прийнятій у вказаній справі, перевірялась правильність застосування судами норм ч. 5 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», яка по іншому, аніж ч. 3 ст. 12 Закону № 877-V визначала порядок стягнення сум несплачених штрафів у судовому порядку.

Інші Рішення судів Верховного Суду, на які посилається відповідач у своїй апеляційній скарзі не стосуються подібних правовідносин, не врегульовують тотожні спори суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового врегулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

Окрім того, посилання відповідача у поданих письмових поясненнях про винесення 40 (сорока) рішень ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві за одне і те ж правопорушення із застосуванням кожного штрафу у розмірі 34 000,00 грн однією ж датою не є предметом даного судового спору. Правомірність Рішення № 10 від 26.06.2020 було предметом судового спору у справі №640/18919/20, за результатами судового розгляду, якого постановлено рішення суду, яке набрало законної сили. Відтак, грошове зобов`язання за вказаним рішенням набуло статусу узгодженого та у зв`язку з несплатою його у добровільному порядку підлягає стягненню у судовому порядку.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

У свою чергу, вирішуючи питання застосування положень абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України у взаємозв`язку з приписами ч. 3 ст. 12 Закону № 877-V, Верховний Суд в аналогічних правовідносинах у постанові від 04.07.2023 у справі 640/2003/22 прийшов до висновку, що перебіг тримісячного строку звернення Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до суду із позовом про стягнення суми штрафу, визначеного відповідним рішенням вказаного органу, оскарженого в судовому порядку, починається після спливу 15-денного строку з дня одержання суб`єктом господарювання копії відповідного рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь-С» - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 11.12.2025.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна