Справа № 420/38761/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/38761/24
Перша інстанція: суддя Аракелян М.М.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Бітова А.І.,

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 6 червня 2025р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2024р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, ГУ ПФУ у Київській області, у якому просила:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог ст.55 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та скасувати рішення про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 №53 від 1.11.2024р.;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог ст.55 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23 жовтня 2024р.;

- судовий збір стягнути з ГУ ПФУ в Одеській області на її користь.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що після досягнення 55 років вона звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 1.11.2024р. за №53 позивачці було відмовлено у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв`язку із відсутністю необхідної кількості років проживання/роботи у зоні посиленого радіологічного контролю 4 роки.

Не погодившись із даним рішенням, позивачка звернулась до суду із даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 6 червня 2025р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 1.11.2024р. №53, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно зі ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991р., як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Київській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно зі ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991р., як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 23.10.2024р..

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,2грн..

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Київській області, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та часткового скасування рішення суду, з прийняттям в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 1.01.1993р. позивачка проживала в зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років і відповідно до вимог ст.55 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на зниження пенсійного віку, в тому числі і на застосування початкової величини зниження пенсійного віку на 2 роки. Відтак, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 1.11.2024 №53.

Окрім того, суд вважав, що захист порушеного права позивачки має бути відновлений шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Київській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно зі ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991, як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 23.10.2024.

Проте з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку з чим допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду скасовує частково та приймає в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 , виданим Київською обласною державною адміністрацією від 4.10.1993р. (а.с.23).

23.10.2024р. позивачка звернулась до органу ПФУ із заявою про призначення пенсії відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ, що дає право на зменшення пенсійного віку (а.с.25-26).

Дану заяву за принципом екстериторіальності розглянуто ГУ ПФУ в Одеській області, за результатами розгляду якої прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 1.11.2024р. за №53 (а.с.27).

Позивачка не погоджується із вищевказаним рішенням, у зв`язку з чим звернулась до суду з цим позовом.

Перевіряючи правомірність прийнятого пенсійним органом рішення, з урахуванням підстав, за якими позивачка пов`язує його протиправність, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч.1 ст.8 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) встановлено, що право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідних для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з абз.2 і 9 ч.1 ст.26 Закону №1058-ІV починаючи з 1.01.2018р. право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII (далі Закон №796-XII).

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначає ст.55 Закону №796-XII.

За змістом цієї норми вбачається, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років зменшення віку на 2 роки* та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

*Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Пунктом 4 ч.1 ст.11 Закону №796-XII встановлено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4 (п.4 ч.1 ст.14 Закону №796-XII).

Відповідно до ч.3 ст.15 Закону №796-XII підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Положеннями ст.65 Закону №796-XII визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до положень п.п.7 п.2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, зокрема:

- потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

для осіб, які постійно працювали (працюють) на територіях радіоактивного забруднення, додаються документи, видані підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування, що підтверджують період(и) постійної роботи в населених пунктах, віднесених до відповідних територій радіоактивного забруднення;

для осіб, які постійно проживали (проживають) на територіях радіоактивного забруднення, додаються відомості про місце проживання, зазначені у пункті 2.22 цього розділу, та/або документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування;

для осіб, які евакуйовані із зони відчуження у 1986 році, додаються документи, видані Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями;

посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, звертаючись із заявою про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796-XII ОСОБА_1 подала до пенсійного органу, зокрема наступні копії документів: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 4), довідки №773 від 2.05.2024р., довідки від 11.04.2024р. за №14-14/255, довідки від 21.09.2023р. за №12/05-24/285.

При цьому, приймаючи рішення про відмову у призначенні пенсії, ГУ ПФУ в Одеській області дійшов таких висновків:

Вік заявниці 55 років.

Необхідний страховий стаж становить 26 років.

Страховий стаж особи становить 36 років 4 місяці.

Документами підтверджено період проживання/роботи у зоні посиленого радіологічного контролю, станом на 1.01.1993р. 2 роки 7 місяців 10 днів, станом на 31.12.2014р. 14 років 1 місяць 5 днів.

До періоду проживання у зоні радіологічного контролю не зараховано: період з 13.11.1990р. по 7.11.2000р. згідно із довідкою від 2.05.2024р. №773, оскільки відсутні підстави її видачі.

Таким чином, за відсутності необхідної кількості років проживання/роботи у зоні посиленого радіологічного контрою 4 роки, ГУ ПФУ в Одеській області прийняло рішення про відому у призначенні пенсії.

Надаючи оцінку вказаному, колегія суддів зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення, пенсійним орган взагалі не надано оцінки поданому ОСОБА_1 посвідченню потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорії 4).

При цьому, судова колегія вказує, що видавши посвідчення категорії 4, уповноважений на те орган вже перевіряв обставини проживання позивачкою у зоні радіоекологічного контрою не менше 4 років станом на 1.01.1993р..

Більше того, належність позивачки до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалось, посвідчення не визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку та наявність якого є окремою підставою для підтвердження права на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, а тому позивачка має право на користування пільгами, встановленими ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 27.02.2018р. у справі №344/9789/17, від 24.10.2019р. у справі №152/651/17, від 25.11.2019р. у справі №464/4150/17, від 27.04.2020р. у справі №212/5780/16-а, від 18.06.2020р. у справі №404/5266/16-а (2-а/404/29/17), від 30.08.2022р. у справі №357/6372/17 та інших, що «…єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи...».

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.03.2019р. у справі №569/7589/17 (№14-560цс18) також зазначалось, що «… право на пенсію відповідно до Закону №796-XII мають лише ті особи, які отримали посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і (або) потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів вказує, що наведені правові позиції Верховного Суду є актуальними і під час розгляду даної справи суд не вбачає підстав для відступу від таких.

Окрім того, факт проживання позивачки у зоні посиленого радіологічного контролю в період з 22.10.1985р. по 5.12.1988р. підтверджується довідкою за №14-14/255 від 11.04.2024р., виданою Виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області, у період з 13.11.1990р. по 7.11.2000р. - довідкою від 2.05.2024р. №773, виданою КП БМР «Богуславблагоустрій».

Апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання ГУ ПФУ в Одеській області щодо відсутності підстав для зарахування періоду проживання позивачки у зоні радіологічного контролю з 13.11.1990р. по 7.11.2000р. згідно із довідкою від 2.05.2024р. №773, оскільки відсутні підстави її видачі, з огляду на наступне.

5 листопада 1989р. ОСОБА_1 (Телегей) уклала шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу з актовим записом №9 від 5 листопада 1989р., виданого Виконкомом Побережківської сільської ради Богуславського району від 5 листопада 1989р. (а.с.19).

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25.10.1989р. ОСОБА_2 (чоловік позивачки) в період з 13.11.1990р. по 8.01.1998р. працював в м.Богуславі Київської області в «Богуславському ПМК-22, де і проживав у вказаний період з дружиною ОСОБА_1 .

Окрім того, згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилась дочка ОСОБА_3 у м.Богуслав Київської області (а.с.81).

Територія м.Богуслав Київської області до 31.12.2014р. відносилася до зони посиленого радіоекологічного контролю згідно з Постановою КМУ Української PCP №106 від 23.07.1991р..

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що пенсійним органом безпідставно виключено період проживання позивачки у зоні радіологічного контролю з 13.11.1990р. по 7.11.2000р..

Отже, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_1 як особа, яка станом на день звернення до пенсійного органу досягла віку 55 років, має страховий стаж понад 26 років та станом на 1.01.1993р. проживала в зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років, що надає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку і страхового стажу на 5 років, тобто з 55 років.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 1.11.2024р. за №53 про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що спірне рішення по суті питання за принципом екстериторіальності розгляду заяви приймалось ГУ ПФУ в Одеській області, як органом, до виключних повноважень якого належить призначення пенсії заявниці.

Крім того, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав ГУ ПФУ в Київській області виплачувати позивачці пенсію.

Разом з тим, така вимога є передчасною, оскільки на момент звернення позивачки до суду, пенсія останній ще не була призначена, а задоволення позовних вимог на майбутнє не відповідає положенням процесуального закону.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Київській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно зі ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991р., як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 23.10.2024р..

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати в частині та прийняти в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог з вищенаведених підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 6 червня 2025р. скасувати в частині:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно зі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 року, як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 23.10.2024 року.».

Прийняти в цій частині нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно зі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991р., як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 23.10.2024р..

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

О.В. Єщенко