Справа № 120/14549/25
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

12 грудня 2025 р. Справа № 120/14549/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивачки про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради, Теплицького селищного голови Трамбовецького Руслана Івановича про визнання протиправними дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради та до Теплицького селищного голови Трамбовецького Руслана Івановича.

Окрім іншого позовні вимоги стосуються оскарження рішення 62 сесії Теплицької селищної ради 8 скликання № 2045 від 19 вересня 2025 року "Про дострокове припинення повноважень депутата Теплицької селищної ради 8 скликання ОСОБА_1 ".

Так, відповідно до вказаного рішення заяву ОСОБА_1 про складання депутатських повноважень задоволено та достроково припинено її повноваження депутата виборчого округу № 2 Теплицької селищної ради на підставі особистої заяви про складання депутатських повноважень. Виведено ОСОБА_1 зі складу постійної комісії з питань благоустрою, житлово-комунального господарства, охорони природи, санітарно-епідеміологічного благополуччя. Також вирішено повідомити Теплицьку селищну територіальну виборчу комісію про прийняте селищною радою рішення.

10 грудня 2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову. Така заява обгрунтована тим, що 62 сесію Теплицької селищної ради, на якій ухвалювалося оскаржуване у цій справі рішення, було скликано на підставі розпорядження секретаря селищної ради № 181 від 09 вересня 2025 року. Водночас, як зазначає заявниця, проект рішення "Про дострокове припинення повноважень депутата Теплицької селищної ради 8 скликання ОСОБА_1 " внесено на розгляд селищним головою ОСОБА_2 , що свідчить про те, що голова селищної ради 09 вересня 2025 року перебував на робочому місці, а тому у секретаря селищної ради були відсутні повноваження щодо винесення розпорядження № 181 від 09 вересня 2025 року про скликання 62 сесії селищної ради.

Крім того, час відкриття 62 сесії Теплицької селищної ради було перенесено з 10 години на 14 годину без прийняття жодного рішення, що вказує на протиправність дій селищної ради при відкритті першого пленарного засідання сесії, на якій розглянуто проект рішення "Про дострокове припинення повноважень депутата Теплицької селищної ради 8 скликання ОСОБА_1 ".

При цьому внесений 19 вересня 2025 року селищним головою ОСОБА_2 на розгляд 62 сесії Теплицької селищної ради проект рішення "Про дострокове припинення повноважень депутата Теплицької селищної ради 8 скликання ОСОБА_1 " не розглядався жодною із постійних комісій ради.

Обґрунтовуючи очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам, заявниця зазначила, що Верховний Суд у постанові від 21 березня 2023 року у справі № 260/3329/22 виснував, що чинне законодавство не передбачає відновлення за особою статусу депутата у випадку, якщо рішення вищого керівного органу політичної партії про відкликання депутата буде визнано протиправним та скасовано судом, як і не передбачає підстав для подальшої втрати статусу іншим депутатом, наступним за черговістю кандидатом у депутати від місцевої організації політичної партії, який буде визнаний обраним депутатом. Зазначені правовідносини не є трудовими і не є відносинами з приводу проходження публічної служби, у яких передбачений механізм відновлення порушених прав працівника (службовця) у разі незаконного звільнення. Центральна виборча комісія, яка організовує підготовку та проведення місцевих виборів, у своїх постановах неодноразово звертала увагу на відсутність у законодавстві ефективного механізму поновлення порушених виборчих прав у разі незаконного визнання обраним депутатом місцевої ради.

Крім того, заявниця звернула увагу на висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 120/11267/23, згідно з якими проголошення постанов територіальною виборчою комісією є кінцевим етапом в процедурі обрання наступним за черговістю депутата та безповоротного набуття такими особами статусу депутата. При цьому у випадку набуття відповідного статусу (здійснення оголошення на сесії) позивачі будуть позбавлені можливості будь-яким чином відновити свої права та статус, а судовий захист, відповідно, виявиться неефективним. Проголошення постанов ТВК про обрання депутатами наступних за черговістю на сесії міської ради та постанов ТВК про реєстрацію вказаних депутатів та подальше оголошення їх на пленарному засіданні ради матиме наслідком набуття ними повноважень депутатів цієї ради, що в подальшому, в разі вирішення даної справи на користь позивача, унеможливить виконання рішення суду у даній справі.

За таких обставин ОСОБА_1 звернулася до суду із цією заявою та просить призупинити дію пункту 4 рішення № 2045 62 сесії Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 19 вересня 2025 року до набрання законної сили рішенням суду у цій справі, а також зобов`язати Теплицьку селищну раду відкликати повідомлення разом з належним чином засвідченим примірником рішення 62-ої сесії Теплицької селищної ради від 19 вересня 2025 року № 2045 "Про дострокове припинення повноважень депутата Теплицької селищної ради 8 скликання ОСОБА_1 ", яке направлено селищною радою до Теплицької селищної територіальної виборчої комісії на виконання приписів пункту 4 рішення Теплицької селищної ради № 2045 від 19 вересня 2025 року.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням наведеної норми суд вирішив розгляд заяви про забезпечення позову здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зважає на таке.

Особливості інституту забезпечення позову в адміністративному процесі врегульовані главою 10 розділу 1 КАС України.

Так, частиною 1 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (частина 2 статті 150 КАС України).

В свою чергу, частиною 1 статті 151 КАС України передбачено види забезпечення позову, серед яких: зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; заборона відповідачу вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За приписами частини 2 статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову; заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами; суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС України).

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав та законних інтересів позивачів (фізичних та юридичних осіб) в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний гарантувати у суворій відповідності до закону та за наявності безумовних фактичних підстав, виконання майбутнього рішення суду або/та ефективний захист позивача, який неможливий без негайного втручання суду.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Визначаючись із тим, чи наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує наступне.

Спеціальним законом, що визначає правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради є Закон України від 11 липня 2002 року № 93-IV "Про статус депутатів місцевих рад" (надалі - Закон № 93-IV).

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 5 Закону № 93-IV повноваження депутата місцевої ради можуть припинятися достроково також за рішенням відповідної ради у зв`язку з особистою заявою депутата місцевої ради про складення ним депутатських повноважень.

Так, 19 вересня 2025 року Теплицькою селищною радою Гайсинського району Вінницької області прийнято рішення № 2045 "Про дострокове припинення повноважень депутата Теплицької селищної ради 8 скликання ОСОБА_1 " у зв`язку із поданням позивачкою відповідної заяви.

Відповідно до пунктів 1 та 2 вказаного рішення вирішено заяву ОСОБА_1 про складання депутатських повноважень взяти до відома та достроково припинити повноваження депутата виборчого округу № 2 Теплицької селищної ради Дзьобко Надії Василівни на підставі особистої заяви про складання депутатських повноважень.

Пунктом 3 вказаного рішення вирішено вивести ОСОБА_1 зі складу постійної комісії з питань благоустрою, житлово-комунального господарства, охорони природи, санітарно-епідеміологічного благополуччя.

Також вирішено повідомити Теплицьку селищну територіальну виборчу комісію про прийняте селищною радою рішення (пункт 4 рішення).

Водночас, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 , не наполягаючи на зупиненні дії рішення в частині дострокового припинення її повноважень, просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії пункту 4 оскаржуваного рішення, яке стосується повідомлення Теплицьку селищну територіальну виборчу комісію про прийняте селищною радою рішення щодо дострокового припинення повноважень депутата селищної ради.

Разом із тим пункт 4 оскаржуваного у цій справі рішення є похідним від пункту 2 цього ж рішення, яким достроково припинено повноваження позивачки як депутата селищної ради на підставі поданої нею заяви.

При цьому у поданій заяві позивачка не наполягає на зупиненні дії рішення в частині дострокового припинення її повноважень як депутата Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області.

На переконання суду, пункт 4 оскаржуваного рішення стосується процедурних питань виконання цього ж рішення в частині дострокового припинення повноважень позивачки як депутата селищної ради і жодним чином не може порушувати її права.

Більше того, пункт 4 рішення Теплицької селищної ради від 19 вересня 2025 року № 2045 в частині повідомлення Теплицьку селищну територіальну виборчу комісію про прийняте селищною радою рішення та надіслання належним чином засвідченого примірника цього рішення до територіальної виборчої комісії є фактично реалізованим, що випливає з поданої позивачкою заяви про забезпечення позову, у пункті 2 прохальної частини якої йдеться про необхідність зобов`язання Теплицьку селищну раду відкликати згадуване вище повідомлення разом з належним чином засвідченою копією примірника рішення про відкликання її як депутата Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області.

Відтак сама заявниця визнає той факт, що пункт 4 оскаржуваного у цій справі рішення є реалізованим, що унеможливлює забезпечення позову у визначений ОСОБА_1 спосіб.

Забезпечення ж позову у спосіб зобов`язання селищну раду відкликати раніше надіслане до територіальної виборчої комісії повідомлення про припинення повноважень депутата місцевої ради не узгоджується із передбаченими частиною 1 статті 150 КАС України видами забезпечення позову, що додатково свідчить про безпідставність поданої заяви.

Що ж стосується доводів заявниці в частині можливого заміщення її посади наступним за черговістю депутатом та набуття таким депутатом відповідних повноважень, то суд враховує наступне.

Відповідно до частини 7 статті 5 Закону № 93-IV у разі дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради вибори чи заміщення депутата, який достроково припинив повноваження, проводяться відповідно до закону про місцеві вибори.

Водночас Закон України "Про місцеві вибори" втратив чинність на підставі прийнятого Верховною Радою України Виборчого кодексу, який відповідно до Конституції України визначає гарантії права громадян на участь у виборах, регулює підготовку та проведення виборів Президента України, народних депутатів України, депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, сільських, селищних, міських, районних у містах рад, сільських, селищних, міських голів.

Про заміщення депутатів, повноваження яких достроково припинені, йдеться у статті 284 Виборчого кодексу України.

Так, згідно з частинами 1 та 2 статті 284 Виборчого кодексу України у разі дострокового припинення повноважень депутата Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, районної, районної у місті, а також міської, сільської, селищної ради (територіальної громади з кількістю виборців 10 тисяч і більше) на підставах і в порядку, передбачених Конституцією та законами України, за рішенням виборчої комісії Автономної Республіки Крим, обласної, районної, районної у місті, міської, сільської, селищної виборчої комісії депутатом визнається наступний за черговістю кандидат у депутати у відповідному територіальному або єдиному виборчому списку від цієї організації партії у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 283 цього Кодексу.

Реєстрація особи, зазначеної у частині першій цієї статті, депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, районної, районної у місті, а також міської, сільської, селищної ради (територіальної громади з кількістю виборців 10 тисяч і більше) здійснюється відповідною територіальною виборчою комісією у порядку, передбаченому статтею 283 цього Кодексу.

Вказана норма є застосовною до спірних правовідносин з огляду на те, що однією з підстав для дострокового припинення депутата місцевої ради є особиста заява депутата місцевої ради про складення ним депутатських повноважень, подана у встановленому Законом порядку (стаття 5 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад").

Оскільки приписи статті 284 Виборчого кодексу України є бланкетними (тобто такими, що відсилають до іншої норми), тому аналізу підлягають положення статті 283 Виборчого кодексу України.

Як унормовано частиною 1 статті 283 Виборчого кодексу України, особа, обрана депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, районної, міської, районної у місті, сільської, селищної ради, сільським, селищним, міським головою, для її реєстрації зобов`язана подати до територіальної виборчої комісії з відповідних місцевих виборів протягом двадцяти днів з дня офіційного оприлюднення результатів виборів заяву про реєстрацію її депутатом, сільським, селищним, міським головою, а у разі наявності в неї іншого представницького мандата - копію зареєстрованої заяви про припинення дії іншого представницького мандата, поданої відповідно до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим або відповідної місцевої ради.

У разі невиконання особою, обраною депутатом за виборчим списком місцевої організації партії, у строки, зазначені у частинах першій і другій цієї статті, вимог частини першої цієї статті або подання цією особою до виборчої комісії заяви про відмову від депутатського мандата, або виникнення (виявлення) обставин, зазначених у пунктах 3-6 частини першої та частині четвертій статті 231 цього Кодексу, виборча комісія приймає рішення про визнання її такою, яка не набула депутатського мандата, та визнає обраним депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, районної, районної у місті, а також міської, сільської, селищної ради (територіальної громади з кількістю виборців 10 тисяч і більше) наступного за черговістю кандидата у депутати у відповідному територіальному або єдиному багатомандатному виборчому списку кандидатів від відповідної організації партії, за яким було обрано особу, яка не набула мандата (частина 5 статті 283 Виборчого кодексу України).

При цьому відповідно до частини 6 статті 283 Виборчого кодексу України рішення територіальної виборчої комісії про реєстрацію депутата, сільського, селищного, міського голови оголошується на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, районної ради у місті, міської, обласної ради, Верховної ради Автономної Республіки Крим та є підставою для набуття повноважень, складення присяги депутата, сільського селищного, міського голови.

Відтак процедура обрання наступного за черговістю депутата та набуття депутатом повноважень включає в себе такі етапи: визнання територіальною виборчою комісією обраним депутатом наступного за черговістю кандидата у депутати від місцевої організації політичної партії; реєстрація депутата обраним депутатом наступного за черговістю кандидата у депутати від місцевої організації політичної партії, що є підставою для набуття ним повноважень та складення присяги депутата.

Водночас суду не надано доказів, які б підтверджували вчинення дій щодо обрання наступного за черговістю кандидата у депутати селищної ради.

Окремо суд зазначає, що висновки Верховного Суду від 21 грудня 2023 року у справі № 120/11267/23, на які посилається заявниця, не є нерелевантними до обставин цієї справи, адже у цій постанові судом надавалася оцінка можливості забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови територіальної виборчої комісії, а також заборони територіальній виборчій комісії вчиняти дії щодо оголошення постанови про обрання наступного за черговістю депутата обраним депутатом як наступного за черговістю кандидата, - на пленарному засіданні селищної ради.

Таким чином, наведені вище обставини свідчать про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому заяву про забезпечення позову слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 241, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович