Справа № 480/9403/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: А.І. Сидорук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 р. Справа № 480/9403/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДПС у Сумській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Ханзе Агрі України" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2025, по справі № 480/9403/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ханзе Агрі Україна"

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Ханзе Агрі Україна» звернулось до суду із позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 08.10.2024 № 703 та № 703.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2022 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 08.10.2024 № 703.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач зазначив, що завищення позивачем від`ємного значення ПДВ, на думку контролюючого органу, відбулось внаслідок безпідставного включення до податкового кредиту суми у розмірі 10492 грн. за січень 2024 на підставі податкових накладних, складених САП «Родючість» (ТОВ), ТОВ АГРОФІРМА «Северинська», ТОВ «Українсько-норвезьке підприємство «Глобал Харвест» із зазначенням невірного коду УКТЗЕД, що не дає можливості ідентифікувати господарську операцію. Разом з тим, податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Враховуючи, що складені контрагентом податкові накладні були зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач обґрунтовано сформував на їх підставі суму податкового кредиту.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким зазначену частину позовних вимог задовольнити. В обґрунтування вимог посилався на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначивши, що ТОВ «Ханзе Агрі Україна» включено до складу податкового кредиту за квітень 2024 податкову накладну від 17.04.2024 № 19 на суму ПДВ 5343137,57 грн., яка складена на підставі первинного документа (акт здачі-приймання робіт (наданих послуг)), який не відповідає факту проведених господарських операцій, має порушення щодо визначення основного реквізиту (УКТ ЗЕД) та не дозволяє достовірно кваліфікувати (ідентифікувати) здійснену господарську операцію. Також апелянт зазначив, що реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не свідчить про те, що при проведенні податкової перевірки контролюючий орган позбавлений можливості перевірити відповідність коду товару згідно з УКТ ЗЕД. Якщо податкова накладна містить помилку у коді товару згідно з УКТ ЗЕД, вона не може бути підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту, незалежно від того чи є інші фактори, які допомагають ідентифікувати здійснену операцію.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судовим розглядом, фахівцями Головного управління ДПС у Сумській області у період з 13.06.2024 до 21.06.224 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Ханзе Агрі Україна» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами проведеної перевірки складений акт від 24.06.2024 № 7314/18-28-07-03-07/41245895/181, у якому зазначено, що перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2024 в декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення платником норм ПК України, оскільки завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок по декларації за квітень 2024 на загальну суму ПДВ 29367159 грн.; завищено на загальну суму ПДВ 5408538 грн. суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд.21 декларації за квітень 2024 року).з

Вказаним актом зафіксовано наступні порушення:

- п.п. 14.1.202, п.п. 14.1.203 п. 14.1 ст. 14, п.п. «а» п. 198.1 ст. 198, абз. 1, 3 п. 198.2, абз. 1, 2 п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз. б) п. 200.4, п. 200.7. 200.9 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами доповненнями, внаслідок чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок по декларації за квітень 2024 на загальну суму ПДВ 29367159 грн., завищено на загальну суму ПДВ 5408538 грн. суму від`ємного значення, що зараховується складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд.21 декларації за квітень 2024 року).

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Сумській області 24.07.2024 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № 03 форми ''В1'' (про завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ, задекларованої на рахунок платника у банку за квітень 2024, у розмірі 29367159 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 2936715,90 грн.);

- № 03 ''В4'' (про завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту на суму 5408538 грн.).

Позивач, не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішенням, позивач оскаржив останні у адміністративному порядку шляхом подання 06.08.2024 скарги до ДПС України, за результатами розгляду якої ДПС України прийнято рішення від 04.10.2024, яким скаргу задоволено частково скасовано податкові повідомлення-рішення від 24.07.2024 № 03 та № 03 в частині висновків перевірки щодо завищення суми податкового кредиту за квітень 2024 при декларуванні операцій з придбання права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення (перший епізод), а в іншій частині - залишено без змін.

Головним управлінням ДПС у Сумській області з урахуванням рішення ДПС України від 04.10.2024 прийнято податкові повідомлення-рішення від 08.10.2024 № 703 форми ''В1'' про завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ, задекларованої на рахунок платника у банку за квітень 2024 у розмірі 5343138 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 534313,80 грн. та № 703 форми ''В4'' про завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту на суму 10492 грн.

Позивач, не погоджуючись з рішеннями відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено суду правомірності зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем включено до складу податкового кредиту податкові накладні, які мають не вірний код УКТЗЕД та відповідно застосована не вірна ставка ПДВ, що призводять до викривлення інформації в первинних документах та суми податкових зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цьогоКодексуна момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Відповідно до пп.2 п.1 розділу ІІ Порядку, затвердженого наказом Міністра фінансів України від 28.12.2015 № 1204, контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодеком або іншим законодавством або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, податкового кредиту, суми бюджетного відшкодування та/або завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, що заявлені у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з п. 2 п.1 розділу ІІ Порядку у випадках, зазначених у п.1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами: «В1» - у разі завищення заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, у тому числі якщо заявлені до відшкодування суми податку на додану вартість на момент перевірки відшкодовані платнику податку (додатки 10, 11); «В3» - у разі відмови у наданні бюджетного відшкодування (додатки 12, 13); «В4» - у разі зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість (додатки 14, 15).

Пунктом 7 п.1 розділу ІІ Порядку передбачено, що якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, у тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку, наданої відповідними підрозділами контролюючого органу, до функцій яких належить розгляд скарг в адміністративному порядку та/або супроводження справ у судах, складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, у тому числі за порушення норм іншого законодавства (п.7 цього розділу Порядку).

Відповідно до ст. 123 Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) застосовуються у разі визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення бюджетного відшкодування або виявлення фактів використання податкових пільг не за цільовим призначенням чи всупереч умовам чи цілям їх надання.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Так, ТОВ «Ханзе Агрі Україна» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2024, в додатку № 3 до якої "Розрахунок суми бюджетного відшкодування" у таблиці 2 наведено розшифровку суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України.

Таблиця 1 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» містить суму від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200 Податкового кодексу України 46565380 грн., суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню 40000000 грн.

Відповідно до акту перевірки від 24.06.2024 № 7314/18-28-07-03-07/41245895/181 податковим органом підтверджено сплату ТОВ «Ханзе Агрі Україна» сум податку на додану вартість за квітень 2024 у розмірі 45398045,82 грн., у тому числі суми податку на додану вартість, яка врахована при розрахунку бюджетного відшкодування з ПДВ, у розмірі 40000000 грн.

Разом з тим, за висновками відповідача встановлено завищення показника рядка 19 Декларації «»від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду» на 34775697 грн. внаслідок завищення рядка 17 «усього податкового кредиту» у зв`язку із відображенням у складі податкового кредиту податкових накладних по операціях з придбання у ТОВ «Броди Агро» права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та незавершеного виробництва врожаю 2024, складених із порушенням законодавства.

У свою чергу, підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 08.10.2024 № 703 форми ''В1'' стали висновки контролюючого органу щодо завищення позивачем суми бюджетного відшкодування ПДВ, задекларованої за квітень 2024 у розмірі 5343138 грн.

Зі змісту акту перевірки встановлено, що податковим органом заперечувалась правомірність включення до складу податкового кредиту за квітень 2024 податкової накладної від 17.04.2024 № 19 на суму ПДВ 5343137,57 грн., яка, на думку відповідача, складена на підставі первинного документа, який не відповідає факту проведених господарських операцій та не дозволяє ідентифікувати здійснену господарську операцію.

Разом з тим, як встановлено із матеріалів справи, податковим органом не заперечувався факт сплати ТОВ «Ханзе Агрі Україна» сум податку на додану вартість у розмірі 45398045,82 грн., з яких сума податку на додану вартість, врахована при розрахунку бюджетного відшкодування - 40000000 грн.

При цьому, згідно з податковою декларацією за квітень 2024, додатку 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» ТОВ «Ханзе Агрі Україна» від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного періоду визначено на рівні 46565380 грн.

Натомість, у вказаний звітній період до бюджетного відшкодування позивачем заявлено 40000000 грн.

Водночас, різниця між вказаними сумами у розмірі 6565380 грн. зазначена як сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, наведені розрахунки дають підстави для висновку про те, що спірна сума ПДВ 5343137,57 грн. за податковою накладною від 17.04.2024 № 19, яка за висновками податкового органу не піддягає включенню до податкового кредиту, не враховувалась ТОВ «Ханзе Агрі Україна» при формуванні суми від`ємного значення у квітні 2024 у розмірі 40000000 грн., а віднесена до складу бюджетного відшкодування наступного звітного періоду 6565380 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про безпідставність зменшення контролюючим органом суми бюджетного відшкодування ПДВ, задекларованої позивачем за квітень 2024 у розмірі 5343138 грн. з підстав протиправного включення спірної суми до складу податкового кредиту на підставі податкової накладної від 17.04.2024 № 19.

Слід зазначити, що наведені висновки податкового органу фактично можуть бути підставою для зменшення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного періоду на суму 5343138 грн. Натомість, залишаючи незмінним розмір від`ємного значення на рівні 46565380 грн., зменшує суму бюджетного відшкодування, заявленого позивачем.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08.10.2024 № 703 є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення від 08.10.2024 № 703 про завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту на суму 10492 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Так, в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення покладені висновки податкового органу щодо завищення позивачем від`ємного значення ПДВ внаслідок безпідставного включення до податкового кредиту суми у розмірі 10492 грн. за січень 2024 на підставі податкових накладних, складених САП «Родючість» (ТОВ), ТОВ АГРОФІРМА «Северинська», ТОВ «Українсько-норвезьке підприємство «Глобал Харвест» із зазначенням, на думку відповідача, невірного коду УКТЗЕД, що не дає можливості ідентифікувати господарську операцію.

Із матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Ханзе Агрі Україна» здійснював господарські операції із Спільним агрохімічним виробництвом «Родючість» (ТОВ) (код 19369021) на підставі договору купівлі-продажу № 1 від 23.01.2024 (акт приймання-передачі №ХАУ0000014 від 25.01.2024, видаткова накладна № 4 від 25.01.2024), ТОВ Агрофірма «Северинівська» (код 30879975) на підставі договору купівлі-продажу № 7 від 23.01.2024 (акт приймання-передачі №ХАУ0000015 від 25.01.2024, видаткова накладна № 1 від 25.01.2024), ТОВ «Українсько-норвезьке підприємство «Глобал Харвест» (код 34362861) на підставі договору купівлі-продажу № 1 від 23.01.2024 (акт приймання-передачі №ХАУ0000010 від 23.01.2024, видаткова накладна № 5 від 23.01.2024).

Перевіркою правомірності формування податкового кредиту по деклараціях з ПДВ контролюючим органом встановлено його завищення за січень 2024 на суму 10492 грн. у зв`язку із невірним, на думку відповідача, зазначенням кодів товарів згідно УКТ ЗЕД у податкових накладних.

Так, відповідачем зазначено, що складені контрагентами позивача податкові накладні містять невірний код УКТЗЕД "1005" (кукурудза, зерно кукурудзи), який має ставку ПДВ 14%. Натомість, відповідно до Закону України "Про митний тариф України" зерновідходи відносяться до групи 23 "Залишки і відходи харчової промисловості, готові корми для тварин", а саме до товарної під категорії "2302" - "Висівки, кормове борошно та інші відходи та залишки від просіювання, помелу або інших способів обробки зерна зернових чи бобових культур, гранульовані чи негранульовані", що відповідає ставці ПДВ 20%.

Щодо вказаних тверджень відповідача колегія суддів зазначає, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з положеннями абзаців першого та другого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з абзацом дев`ятим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту (абзац дев`ятнадцятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Код УКТ ЗЕД є обов`язковим реквізитом податкової накладної, як первинного документу.

Разом з тим, саме по собі неправильне зазначення коду УКТ ЗЕД або його відсутність недостатньо для висновку про безтоварність господарської операції. Формальні недоліки в оформленні податкової накладної не є безумовною підставою для позбавлення платника податків права на формування податкового кредиту, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися).

Факт реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, відсутність квитанцій про їх неприйняття є свідченням наявності у платника податків підстав для формування сум податкового кредиту за такими податковими накладними.

Відсутність у таких податкових накладних такого реквізиту коду УКТ ЗЕД за обставин реєстрації таких податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних є наслідком неналежного виконання контролюючим органом при такій реєстрації своїх обов`язків, а тому подальше виключення сум податкового кредиту за такими податковими накладними, як і застосування до цього платника податків штрафних санкцій є неправомірним, так як за змістом вказаних норм обов`язок перевірки податкових накладних на відповідність пункту 201.10 статті 201 ПК України при їх реєстрації покладений на контролюючий орган.

Аналогічні висновки з приводу оцінки правильності зазначення коду УКТ ЗЕД викладені Верховним Судом у постанові від 04.10.2023 у справі № 822/1616/17.

Водночас, судовим розглядом встановлено, що спірні податкові накладні, виписані САП «Родючість» (ТОВ), ТОВ АГРОФІРМА «Северинська», ТОВ «Українсько-норвезьке підприємство «Глобал Харвест» були направлені на реєстрацію та зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, що в силу п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України є для позивача як покупця підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту

Таким чином, ТОВ «Ханзе Агрі Україна» правомірно сформовано суму податкового кредиту, у тому числі, на підставі складених та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 10492 грн. у січні 2024.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що висновки контролюючого органу про завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту на суму 10492 грн. у зв`язку з порушенням правил формування податкового кредиту не відповідають приписам податкового законодавства, з огляду на що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08.10.2024 № 703 підлягає скасуванню.

Вищенаведене суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку в частині відмови у задоволенні позову.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вказане колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, з огляду на що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позову щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 08.10.2024 № 703, з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ханзе Агрі Україна" - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 по справі № 480/9403/24 - скасувати в частині відмови у задоволенні позову.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ханзе Агрі Україна" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 08.10.2024 № 703.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 по справі № 480/9403/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло