Справа № 640/24438/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Грибан І.О., Карпушової О.В.,

при секретарі судового засідання Харечко Ю.В.,

за участі представника відповідача - Прутенського К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Валько Ігор Вікторович звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення.

Додатковим рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу в адміністративній справі за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення задоволено частково.

Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби м. Києві витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

У задоволенні решти частини заяви представника позивача відмовлено.

Ухвалюючи зазначене судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що визначений адвокатом в договорі наданих послуг суми час для підготовки позовних матеріалів, на переконання суду, не відповідає рівню складності даної справи та обсягу виконаних адвокатом робіт. Суд оцінивши наявні в матеріалах справи докази, складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, враховуючи співмірність ціни позову та заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу, враховуючи заперечення відповідача, встановив, що заява представника позивача підлягає до задоволення частково та стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь позивача підлягає вартість витрат на професійну правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернулися із апеляційними скаргами.

В апеляційній скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване додаткове рішення в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу та в цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 17 640,00 грн

В своїх обґрунтуваннях зазначає, що вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд не зазначив у чому полягає неспівмірність та нерозумність витрат на оплату послуг адвоката, які аргументи суд відхиляє та чому.

Апелянт вважає, що додаткове рішення постановлено із застосуванням формального підходу до вирішення питання понесених позивачем витрат на правничу допомогу, що є порушенням вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у м. Києві зазначає, що не погоджується із додатковим рішенням суду першої інстанції та просить суд ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні заяви представника позивача про відшкодування судових витрат в адміністративній справі.

Апелянт стверджує, що предмет спору у даній справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених документів не є значним, а тому зазначений позивачем розмір заявленої правничої допомоги є безпідставним та необґрунтованим.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2025, 20.10.2025, 02.12.2025 та від 08.12.2025 відкрито апеляційні провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

Сторони своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду додаткового рішення суду першої інстанції.

У судове засідання на розгляд справи судом апеляційної інстанції з`явився представник Головного управління ДПС у м. Києві. Представник позивача в судове засідання не з`явився та явку свого представника не забезпечив. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

З урахуванням належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

У судовому засіданні представник Головного управління ДПС у м. Києві вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За приписами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Разом з цим, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача - адвокатом Вальком І.В. надано до суду першої інстанції копії наступних документів:

- договір №556/24 про надання правничої допомоги від 03.12.2024;

- додаток №1 від 03.12.2024 до договору про надання правничої допомоги №556/24 від 03.12.2024;

- ордер на надання правничої допомоги серії АІ №1822101;

- акт прийому-передачі послуг №13 від 30.11.2021;

- меморіальний ордер №133428 від 09.12.2021 на суму 2390,25 грн;

- акт-рахунок №2 прийому-передачі послуг від 31.03.2025;

- платіжну інструкцію №@2PL625347 на суму 2500,00 грн;

- акт-рахунок №3 прийому-передачі послуг від 28.04.2025;

- платіжну інструкцію №@2PL978478 на суму 5000,00 грн;

- акт-рахунок №4 прийому-передачі послуг від 23.05.2025;

- платіжну інструкцію №@2PL993001 на суму 5000,00 грн.

Так, між позивачем та Адвокатським Бюро «Валько Ігор та партнери» укладено договір надання правничої допомоги від 03 грудня 2024 року № 556/24.

Відповідно до акту №13 прийому-передачі послуг від 30 листопада 2021 року надані належним чином виконавцем та прийняті замовником такі послуги:

- підготовка та подання клопотання до Окружного адміністративного суду м. Києва щодо долучення копій постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020 та ухвали Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 08.11.2021, а також документів про понесення витрат на правничу допомогу - 1560,00 грн за год послуг;

- компенсація поштових витрат у справі №640/24438/19 - 50,25 грн (т.2, а.с.13).

Згідно Додатку №1 від 03.12.2024 року до договору №556/24 від 03.12.2024 року про надання правової допомоги надано наступні послуги:

- здійснення представництва замовника у відносинах з юридичними і фізичними особами, та у всіх судах у справі №640/24438/19, без обмеження повноважень складає 1 година - 2500,00 грн.,

- участь в якості представника замовника у одному судовому засіданні, зустрічі, ознайомлення з матеріалами справи тощо, без обмеження повноважень складає 1 послуга - 5000,00 грн (т.2, а.с.16).

Відповідно до акту-рахунку №2 прийому-передачі послуг від 31 березня 2025 року відповідно до договору виконавець у березні 2025 року надав послуги, а замовник прийняв таку послуги:

- підготовка та подання до Закарпатського окружного адміністративного суду заяви про заміну відповідача правонаступником та проведення засідання в режимі відеоконференції - 2500,00 грн за 1 год послуг (т.2, а.с.17).

Відповідно до акту-рахунку №3 прийому-передачі послуг від 28 квітня 2025 року відповідно до договору виконавець у квітні 2025 року надав послуги, а замовник прийняв таку послуги:

- представництво інтересів замовника у судовому засіданні 14.04.2025 Закарпатського окружного адміністративного суду - 5000,00 грн за 1 год послуг (т.2, а.с.19).

Відповідно до акту-рахунку №4 прийому-передачі послуг від 23 травня 2025 року відповідно до договору виконавець у травні 2025 року надав послуги, а замовник прийняв таку послуги:

- представництво інтересів замовника у судовому засіданні 23.05.2025 Закарпатського окружного адміністративного суду - 5000,00 грн за 1 год послуг (т.2, а.с.21).

Подані докази судова колегія бере до уваги, аналізуючи обґрунтованість суми, заявленої до відшкодування витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Згідно постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, у разі недотримання вимог про співмірність суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником відповідача до суду першої інстанції подано заперечення на подану представником позивача заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких зазначає, що розмір заявленої правничої допомоги є безпідставним та необґрунтованим (т.2, а.с.47-50).

Колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, розрахунком таких витрат.

Щодо підготовки та подання представником позивача клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, колегія суддів зазначає, що вищевказане клопотання подано на 1 аркуші.

Клопотання про долучення документів про понесення витрат на правничу допомогу подано представником позивача на 4 аркушах.

Крім того, представником позивача подано до суду першої інстанції клопотання про заміну відповідача на 1 аркуші із цитуванням постанови КМУ від 30.09.2020 №893.

Виходячи із того, що вказані клопотання є незначні за обсягом, а тому їх складення не потребувало витрат великої кількості часу та зусиль адвоката.

Надаючи оцінку заявленим представником позивача витратам на участь його у судових засіданнях в суді першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на те, що як вбачається з протоколу судових засідань 14.04.2025 та 23.05.2025, загальна тривалість останніх складала 45 хвилин, а виступи представника позивача загалом тривали не більше 10 хвилин, що є очевидно неспівмірним з заявленими витратами у розмірі 10 000, 00 грн.

Щодо вимог про стягнення витрат на компенсацію поштових витрат у розмірі 50,25 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Водночас, у частині третій статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України наведено вичерпний перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи. Докладніше кожна з категорій цих витрат конкретизована у статтях 134,135, 137, 138 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема:

1. витрати на професійну правничу допомогу (ст. 134 КАС України);

2. витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду (ст. 135 КАС України);

3. витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз (ст. 137 КАС України);

4. витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, вчиненням інших процесуальних дій, підготовкою справи до розгляду (ст. 138 КАС України).

Вжитий у статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України термін «інших процесуальних дій» стосується вчинення учасниками справи, або особами, які не є учасником судового процесу, дій пов`язаних саме з процесом доказування (збір доказів, їх огляд та забезпечення) у справі.

Разом з цим, поштові витрати не відносяться до судових витрат, передбачених зазначеним вище переліком, а тому такі витрати не можуть бути предметом відшкодування за наслідками розгляду судової справи, оскільки Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає їх відшкодування.

Встановлення законом вичерпного переліку судових витрат означає, що на присудження судом саме цих витрат у разі настання відповідних обставин (задоволення позову, залишення його без розгляду, чи закриття провадження у справі), а не будь-яких інших може розраховувати особа, що звернулася до суду з позовом.

Таким чином, витрати на компенсацію поштових витрат у розмірі 50,25 грн відшкодуванню не підлягають.

Водночас суд апеляційної інстанції бере до уваги кількість опрацьованих адвокатом первинних документів (акт перевірки, запит про надання інформації та її документального підтвердження та інші) та затрачений на їх вивчення час.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що стягнутий судом першої інстанції розмір витрат на професійну правничу допомогу сумою 5000,00 грн є непропорційно зменшеним, оскільки не відповідає складності справи та обсягу опрацьованих адвокатом документів, а також є непропорційним із ціною позову - 61 845,48 грн, та витраченим адвокатом часом на виконання відповідних робіт, а відтак підлягає збільшенню.

Таким чином, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, з огляду на ступень складності даної справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, а також прийняття судом першої інстанції рішення про задоволення позову, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для збільшення визначеного судом першої інстанції розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає до стягнення із 5000,00 грн до 10 000 грн.

При цьому судова колегія звертає увагу, що в апеляційній скарзі Головного управління ДПС у м. Києві відсутні будь-які обґрунтування та заперечення щодо визначення судом першої інстанції розміру витрат на правничу допомогу у вказаній справі. Міститься лише цитування норм Кодексу адміністративного судочинства щодо судових витрат.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки апелянтом не надано належних доказів, які б підтверджували факт протиправності додаткового рішення суду першої інстанції, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно пункту 2 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи (частина перша статті 317 КАС України). Зміна судового рішення може полягати, зокрема, у доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина четверта статті 317 КАС України).

З огляду на те, що суд першої інстанції задовольняючи вимогу представника позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, неправильно визначив їх розмір, колегія суддів вважає, що додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року слід змінити шляхом викладення мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови, а абзац другий резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції: «Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, Київська область, 04116, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч гривень) 00 копійок.

В іншій частині додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі №640/24438/19 - залишити без змін.

Керуючись статтями 134, 139, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі №640/24438/19 змінити шляхом викладення мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови, а абзац другий резолютивної частини додаткового рішення в наступній редакції:

«Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, Київська область, 04116, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині Додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі №640/24438/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач О.М.Кузьмишина

Судді І.О.Грибан

О.В.Карпушова