Справа № 640/6177/19
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/6177/19

12 грудня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Солом`янського районного суду міста Києва треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Територіальне управління Державної судової адміністрації України в місті Києві, Вища рада правосуддя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Солом`янського районного суду міста Києва (надалі, відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Територіальне управління Державної судової адміністрації України в місті Києві, Вища рада правосуддя, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просить встановити відсутність компетенції (повноважень) голови Солом`янського районного суду міста Києва видавати наказ про відрахування зі штату Солом`янського районного суду міста Києва судді ОСОБА_2 за відсутності колективного рішення зборів суддів Солом`янського районного суду міста Києва щодо питання відрахування зі штату судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2 , скасувати наказ голови Солом`янського районного суду міста Києва Шереметьєвої Людмили Антонівни від 11 березня 2020 року № 11-ОС про відрахування зі штату судді ОСОБА_2 , зобов`язати Солом`янський районний суд міста Києва в особі голови Солом`янського районного суду міста Києва Шереметьєвої Людмили Антонівни зарахувати ОСОБА_2 до штату суддів Солом`янського районного суду міста Києва.

Позов обґрунтований тим, що на дуку позивача, є достатні підстави стверджувати про відсутність у голови Солом`янського районного суду міста Києва компетенції (повноважень) видавати наказ про відрахування зі штату судді ОСОБА_1 за відсутності відповідного колективного рішення зборів суддів Солом`янського районного суду міста Києва. З цього приводу позивач вказує, що звільнення судді з посади та відрахування зі штату суддів у місцевому суді має бути проведено лише за попереднім колективним рішенням зборів суддів місцевого суду, зокрема, у випадку судді ОСОБА_1 - зборів суддів Солом`янського районного суду міста Києва. Тобто, саме колективне рішення зборів суддів Солом`янського районного суду міста Києва є актом, на підставі якого голова Солом`янського районного суду міста Києва видає відповідний наказ про відрахування судді зі штату. Отже, лише після скликання зборів суддів Солом`янського районного суду міста Києва та прийняття ними колективного рішення щодо відрахування зі штату судді ОСОБА_1 голова Солом`янського районного суду міста Києва видає відповідний наказ щодо відрахування зі штату суддів судді ОСОБА_1 . Додатково звертає увагу суду на процедурні порушення в частині документального оформлення звільнення судді з посади.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2019 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні даного позову. Просить врахувати, що видача наказу про відрахування судді зі штату суду є прямим законодавчим обов`язком голови суду, та не потребує прийняття зборами суддів відповідного рішення. При цьому, зазначає, що 02.04.2019 Вища рада правосуддя ухвалила рішення №1023/0/15-19 про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Солом`янського районного суду міста Києва, яке на момент розгляду цієї справи не скасоване та є чинним.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві подав до суду пояснення щодо позову та відзиву, в яких просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 . Серед іншого, вказує, що Законом не передбачено розгляду питання щодо звільнення судді з посади зборами суддів місцевих загальних судів та прийняття з цього питання будь-якого рішення. Вважає, що формування корпусу суддів не належить до повноважень зборів суддів місцевих загальних судів.

Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Вищої ради правосуддя, письмових пояснень щодо позову або відзиву до суду не надходило.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.04.2020 постановлено здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням заяви про зміну предмета позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.04.2020 постановлено зупинити провадження у справі №640/6177/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №9901/217/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та нечинним рішення Вищої ради правосуддя від 02.04.2019 №1023/0/15-19 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Солом`янського районного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини 6 статті 126 Конституції України».

Законом України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 № 2825-IX (далі Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

27.02.2025 дана справа надійшла до Тернопільського окружного адміністративного суду та Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2025 справу передано на розгляд судді Дерех Н.В.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 дану адміністративну справу прийнято до провадження судді Дерех Н.В.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 постановлено поновити провадження в адміністративній справі №640/6177/19, розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Судом встановлено, що у відповідності до пункту 3 Указу Президента України від 14.10.2002 №926/2002 ОСОБА_3 призначено на п`ять років на посаду судді у Солом`янському районному суді міста Києва.

Згідно з постановою Верховної Ради України від 16.04.2009 №1279-VI ОСОБА_3 було обрано на посаду судді місцевого Солом`янського районного суду міста Києва, безстроково.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила своє прізвище " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 ".

В подальшому, Солом`янським районним судом м.Києва, на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України відповідно до рішення Вищої Ради правосуддя від 02.04.2019 №1023/0/15-19 "Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Солом`янського районного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України", статті 125 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", прийнято Наказ №11-ОС від 11.03.2020 "Про відрахування зі штату судді ОСОБА_2 ".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суддя - це посадова особа, що має статус, визначений чинним законодавством. Призначення чи обрання на посаду, звільнення та організація суддівської кар`єри (професійної діяльності) здійснюється в порядку спеціальних процедур, визначених спеціальним законодавством.

Правовий статус судді та гарантії здійснення професійної діяльності регулюється винятково Конституцією України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII (далі по тексту Закон №1402-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону №1402-VIII, судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 48 Закону №1402-VIII, незалежність судді забезпечується, зокрема, особливим порядком його призначення, притягнення до відповідальності, звільнення та припинення повноважень.

Статтею 112 Закону № 1402-VIII визначено, що суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України. Рішення про звільнення судді з посади ухвалює Вища рада правосуддя у порядку, встановленому Законом України «Про Вищу раду правосуддя».

Відповідно до статті 125 Закону № 1402-VIII припинення повноважень судді є підставою для припинення трудових відносин судді із відповідним судом, про що голова суду видає наказ.

Частиною першою ст. 128 Закону № 1402-VIII, збори суддів - зібрання суддів відповідного суду, на якому вони обговорюють питання внутрішньої діяльності цього суду та приймають колективні рішення з обговорюваних питань.

Поряд з цим, відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону №1402-VIII, голова місцевого суду видає на підставі акта про призначення судді на посаду, переведення судді, звільнення судді з посади, а також у зв`язку з припиненням повноважень судді відповідний наказ. Відповідно до частини другої цієї ж статті, голова місцевого суду з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що до повноважень зборів суддів не належить вирішення питання про звільнення суддів із займаних посад, оскільки законодавець делегував таке право виключено Вищій раді правосуддя, а відрахування зі штату суду на виконання рішення уповноваженого на це органу, а саме голові суду.

При цьому, на думку суду, законодавець делегував повноваження, які пов`язані з остаточним припиненням трудових відносин між судом та суддею, саме голові суду, не залишаючи альтернативного вибору вчинення таких дій жодному іншому суб`єкту владних повноважень.

Суд звертає увагу, що правовідносини щодо призначення та звільнення з посади судді є предметом спеціального законодавчого регулювання. Органом, уповноваженим приймати рішення про звільнення судді з посади, відповідно до статті 131 Конституції України, є Вища рада правосуддя. Рішення про звільнення з посади судді Вища рада правосуддя приймає у визначеному законом порядку і тільки з рішенням цього органу (з огляду на правове регулювання цих правовідносин, яке було чинним у період виникнення цього спору) пов`язується припинення здійснення правосуддя (професійним) суддею.

Суддя, будучи зарахованим до штату суду, певною мірою перебуває у трудових відносинах із судом, що проявляється, зокрема, в отриманні заробітної плати за рахунок бюджетних коштів, отриманні виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, поширення окремих положень трудового законодавства щодо робочого часу і часу відпочинку. Але усі ці та інші аспекти професійної діяльності судді пов`язані з перебуванням на посаді судді, правовий статус якого визначається насамперед здійсненням правосуддя. Таким чином, звільнення з посади суді, і як наслідок виключення зі штату суду потрібно розглядати власне через призму правового статусу судді, який за своїм сутнісним наповненням відмінний від правового статусу працівника у трудових правовідносинах.

У спірному випадку, підставою для прийняття спірного Наказу відповідача №11-ОС від 11.03.2025 "Про відрахування зі штату судді ОСОБА_2 " слугувало рішення Вищої ради правосуддя від 02.04.2019 №1023/015-19 "Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Солом`янського районного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини 6 статті 126 Конституції України».

Як встановлено судом з інформаційної системи "Єдиний державний реєстр судових рішень", Рішенням Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.10.2022 у справі №9901/217/19, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та нечинним повністю рішення Вищої ради правосуддя №1023/0/15-19 від 02 квітня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Солом`янського районного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини 6 статті 126 Конституції України» відмовлено.

Частиною четвертою ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд зазначає, рішення Вищої ради правосуддя від 02.04.2019 №1023/015-19 "Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Солом`янського районного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини 6 статті 126 Конституції України» не скасоване та є чинним.

Суд зазначає, що акт про призначення (обрання) суддею чи звільнення судді з посади є правовою підставою для виникнення або закінчення конкретних трудових відносин особи як судді з державою. У таких відносинах роботодавцем є держава, а на голову суду покладається обов`язок оформити ці відносини та встановити початковий або кінцевий момент їх виникнення з призначенням, пов`язаних з цим, відповідних виплат. При цьому до повноважень голови місцевого суду не віднесено надання правової оцінки щодо протиправності або правомірності акта про звільнення судді з посади при прийнятті наказу згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону №1402-VIII. Видання наказу про відрахування зі штату суду, є належною формою реалізації відповідним суб`єктом своїх владних управлінських функцій. Отже, відрахування зі штату суду позивача не було звільненням його з посади, а є лише неминучим наслідком такого звільнення, рішення про яке приймалось державою в особі компетентного органу Вищої ради правосуддя. Тому отримавши таке рішення голова суду на підставі статті 125 Закону №1402-VIII був зобов`язаний видати наказ про виключення позивача зі штату суду.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №815/5811/16, від 11.06.2020 у справі №820/3333/18.

За результатом аналізу наведених вище правових норм і постанов Верховного Суду, суд констатує, що у випадку, який розглядається, голова Солом`янського районного суду міста Києва, при винесенні оскаржуваного наказу, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, оскільки рішення Вищої ради правосуддя про звільнення позивача з посади судді було обов`язковим до виконання, і його оскарження в судовому порядку не зупиняло такого виконання.

Наведене свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині встановлення відсутності компетенції (повноважень) голови Солом`янського районного суду міста Києва видавати наказ про відрахування зі штату Солом`янського районного суду міста Києва судді ОСОБА_2 за відсутності колективного рішення зборів суддів Солом`янського районного суду міста Києва щодо питання відрахування зі штату судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2 та скасування наказу голови Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_6 від 11 березня 2020 року № 11-ОС про відрахування зі штату судді ОСОБА_2 .

В свою чергу, оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаних вище позовних вимог, не підлягає також до задоволенні позовна вимога про зобов`язання Солом`янського районного суду міста Києва в особі голови Солом`янського районного суду міста Києва Шереметьєвої Людмили Антонівни зарахувати ОСОБА_2 до штату суддів Солом`янського районного суду міста Києва, як похідна.

Вирішуючи спір по суті, суд критично оцінює покликання позивача на процедурні порушення в частині документального оформлення звільнення судді з посади, так як ключовим питанням у даній справі було встановлення наявності або відстуності компетенції (повноважень) голови суду видавати наказ про відрахування зі штату суду позивача за відсутності колективного рішення зборів суддів, а також правомірності спірного наказу про відрахування зі штату суду позивача.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи відсутність порушеного права позивача, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

З огляду на норми ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 12 грудня 2025 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Солом`янський районний суд міста Києва (місцезнаходження: вул. Кривоноса Максима, 25,м. Київ,03037, );

треті особи:

- Територіальне управління Державної судової адміністрації України в місті Києві (місцезнаходження: бульв. Лесі Українки, 26,м. Київ 133,01133, ) ;

Вища рада правосуддя (місцезнаходження: вул. Студентська, 12-А, м.Київ, 04050, ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.