Справа № 640/15644/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріглі Україна" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріглі Україна" до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріглі Україна" з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому просило визнати неправомірною та скасувати постанови відповідача про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 16.04.2021 №КВ359/766/НД/АВ/СП/ФС-56.

В обґрунтування позову товариство зазначило, що відповідачем не було здійснено інспекційних відвідувань товариства. Надіслання вимоги передує спробі проведення інспекційного відвідування й поза ним, отже, вимога не могла бути направлена на підставі п.11 Порядку, як хибно зазначено у вимозі, і у нього не виникало зобов`язань надавати відповідачу витребувані копії документів. Позивач зауважує, що інспектори праці не з`явились за місцезнаходженням товариства й жодним чином з ним не контактували. Інспектор Землянська К.В. в жодний спосіб не надала службового посвідчення. Також, інспектором праці не було надано погодження Держпраці. Посилалось на те, що фактичні підстави для встановлення факту вчинення ним правопорушення та застосування штрафу відсутні. Відповідач надіслав постанову не через три дні, а тільки через одинадцять днів з дня її складення, чим було порушено вимоги щодо строку направлення постанови.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.05.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Станом на 15.12.2022 день набрання чинності Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX, адміністративну справу №640/15644/21 Окружним адміністративним судом міста Києва не було розглянуто та відповідно до пункту 2 розділу ІІ вказаного Закону цю справу передано на розгляд та вирішення Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 року справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 року справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 09.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріглі Україна" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 скасувати, прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 03.12.2025.

Розгляд апеляційної скарги було відкладено на 10.12.2025.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріглі Україна" не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідачем було направлено позивачу вимогу про надання документів №359 від 22.02.2021 року, якою його зобов`язано у строк до 10 год. 00 хв. 02.03.2021 року надати для проведення заходу державного контролю визначені документи.

Вказане відправлення отримано позивачем 24.02.2021 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з трекінгу Укрпошта.

ТОВ «Ріглі Україна» звернулось до відповідача із листами від 01.03.2021 року та від 17.03.2021 року, в яких зазначило, що інспектором праці К.В. Землянською не було пред`явлено оригінал службового посвідчення. Також інспектори праці на момент направлення цього листа не з`явилися за місцезнаходженням товариства для здійснення інспекційного відвідування. Таким чином, відсутні правові підстави для зобов`язання його щодо надання таких інформації/відомостей. Крім того, оскільки частина запитуваних документів/відомостей становить персональні дані працівників товариства та є конфіденційною інформацією, їх поширення без належної правової підстави може становити ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.182 Кримінального кодексу України.

Інспектором праці Землянською К.В. було складено акт про неможливість проведення заходу державного контролю позивача від 03.03.2021 року у зв`язку із ненаданням інформації, необхідної для проведення заходу державного нагляду (контролю); ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення ких передбачено законодавством про охорону праці/ працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом перевірки/інспекційного відвідування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів: вимогою зобов`язано керівника позивача у строк до 10 год. 00 хв. 02.03.2021 року надати документи необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Своїми листами відповідач у відповідь на звернення позивача повідомив його, що 22.02.2021 року інспектором праці Землянською К.В. було здійснено виїзд до позивача, однак вхід до офісу за вказаною адресою обмежений магнітним замком, який активується карткою. Одночасно інспектором праці здійснено телефонний дзвінок до позивача, але відповіді не отримано. У зв`язку із неможливістю вручити направлення та вимогу про надання документів, того ж дня вказані документи були відправлено поштовим рекомендованим листом з повідомленням про вручення та внутрішнім описом. Після отримання позивачем рекомендованого листа 24.02.2021 року ним не було надано документи, зазначені у вимозі про надання документів. Оскільки документи позивачем не надано, складено акт про неможливість проведення заходу державного контролю.

Постановою Головного управління Держпраці у Київській області від 16.04.2021 №КВ359/766/НД/АВ/СП/ФС-56 за порушення законодавства про працю керуючись ст. 256 Кодексу законів про працю України, статтею 53 Закону України «Про зайнятість населення», ч. 3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, на підставі абзацу 7 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України на позивача накладено штраф у розмірі 18000 грн. 00 коп.

Наведене зумовило на звернення до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що позивачем до матеріалів справи не було долучено жодних доказів на підтвердження того, що відповідальна посадова особа відповідача не намагалася вручити йому особисто вимогу про надання окремих документів.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що відповідач з метою отримання всіх необхідних документів для проведення перевірки, направляючи вказану вимогу засобами поштового зв`язку, діяв у межах визначених чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством.

Як зазначив суд, ведення документів, які витребовувались відповідачем, у передбачено законодавством про працю, а тому судом не береться до уваги твердження позивача, що частина запитуваних документів/відомостей є конфіденційною інформацією.

Також, судом не брались до уваги твердження, що інспектор праці не надала службового посвідчення, оскільки зазначена дія може бути вчинена виключно після особистого допуску інспектора до проведення відвідування.

Ураховуючи встановлені обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв у межах визначених чинним законодавством, а до позивача, як об`єкта перевірки, який не виконав його законні вимоги, правомірно було застосовано штраф передбачений оскаржуваною постановою.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки:

- суд при винесенні рішення у справі не застосував норми права щодо порядку надання документів стосовно інспекційного відвідування;

- суд неправильно застосував норму матеріального права щодо порядку направлення вимоги, що мало наслідком хибний висновок суду про обов`язковість виконання вимог позивачем;

- інспектор праці не надала службового посвідчення, оскільки зазначена дія може бути вчинена виключно після особистого допуску інспектора до проведення відвідування.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V (у редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі Закон №877-V).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 2 Закону № 877-V, заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, державного контролю за додержанням законодавства у сфері моніторингу, звітності та верифікації викидів парникових газів у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Разом з тим, згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 259 Кодексу законів про працю України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - КЗпП України), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а органи місцевого самоврядування - на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад.

Згідно з пунктами 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (далі також - Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно із ч. 1 ст. 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

У даному випадку, як свідчать матеріали справи наказ Головного управління Держпраці у Київській області «Про проведення інспекційного відвідування ТОВ «Ріглі Україна» від 16.02.2021 № 641 прийнятий на підставі звернення ОСОБА_1 від 27.01.2021 вх. № К-712, погодження Держпраці від 05.02.2021 № 710/3.1/4.1-зв-21.

Вказані обставини спростовують доводи апелянта щодо проведення інспекційного відвідування за відсутності законодавчо визначених підстав.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем було дотримано процедуру проведення інспекційного відвідування, зокрема направлено вимогу про надання документів №359 від 22.02.2021 року, якою його зобов`язано у строк до 10 год. 00 хв. 02.03.2021 року надати для проведення заходу державного контролю визначені документи, а також направлення на проведення інспекційного відвідування № 359 від 16.02.2021.

Вказане відправлення отримано апелянтом 24.02.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з трекінгу Укрпошта.

Відповідно до приписів п. 11 Порядку № 823, вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Відтак, на переконання колегії суддів, ТОВ «Ріглі Україна», з урахуванням наведеної норми, повинне було виконати вказаний припис контролюючого органу.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, як уповноважений орган держави на здійснення заходу контролю має право на самостійне визначення переліку та обсягу документів, необхідних йому для реалізації наявних повноважень, витребувані документи мають містити інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідач як орган державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю направив позивачу вимогу про надання окремих документів, зокрема, довідку про реєстрацію в органах статистики, наказ про призначення керівника; правила внутрішнього трудового розпорядку, штатні розписи, особова справа працівника ОСОБА_1 , книга обліку та руху трудових книжок, трудова книжка, розрахунково-платіжні відомості та відомості про виплату заробітної плати ОСОБА_1 за 2006 рік, табелі обліку використання робочого часу за 2006 рік, накази про звільнення працівників та відомості на виплату їм розрахункових коштів за 2006 рік, інші документи на вимогу в разі потреби, графік відпусток, копія довідки платника податку із зазначенням системи оподаткування.

Із пояснень відповідача вбачається, що інспектор праці намагалась вручити вказану вимогу позивачу за адресою його місцезнаходження, однак зазначених дій вчинено не було у зв`язку із ненаданням апелянтом допуску до приміщення.

Як наслідок, згадана вимога була направлена засобами поштового зв`язку та отримана апелянтом 24.02.2021 року, що ним не заперечується.

Також контролюючий орган у вимозі розпорядився позивачу надати відповідні документи до 02.03.2021 року.

Всупереч п.11 Порядку №823, вказану вимогу інспектора праці Землянської К.В. керівником ТОВ «Ріглі Україна» не виконано, витребуваних документів не надано.

Щодо доводу апелянта про те, що інспектор праці не надала службового посвідчення, оскільки зазначена дія може бути вчинена виключно після особистого допуску інспектора до проведення відвідування, колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до п. 15 Порядку № 823 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) у разі створення об`єктом нагляду перешкод у діяльності уповноваженої посадової особи (відмова у допуску до проведення виїзної перевірки, ненадання інформації, необхідної для здійснення державного нагляду, перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість складення висновку, який підписується керівником об`єкта відвідування або уповноваженою ним посадовою особою.

У постанові від 28.10.2021 року у справі № 815/3024/18, Верховний Суд виснував, недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні, тягне за собою відповідальність у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 22.02.2021 року інспектором праці Землянською К.В. було здійснено виїзд до ТОВ "Ріглі Україна", однак вхід до офісу за вказаною адресою обмежений магнітним замком, який активується карткою. Одночасно інспектором праці здійснено телефонний дзвінок до апелянта, але відповіді не отримано. У зв`язку із неможливістю вручити направлення та вимогу про надання документів, того ж дня вказані документи були відправлено поштовим рекомендованим листом з повідомленням про вручення та внутрішнім описом. Після отримання апелянтом рекомендованого листа 24.02.2021 року ним не було надано документи, зазначені у вимозі про надання документів. Оскільки документи ТОВ "Ріглі Україна" не надано, складено акт про неможливість проведення заходу державного контролю.

Таким чином, колегія суддів критично оцінює вказані доводи апелянта щодо ненадання службового посвідчення інспектором праці Землянською К.В.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

Ураховуючи викладене у сукупності, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всі вимоги законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 316, 321, 322, 325, 328 -331 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріглі Україна" - залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко

Повний текст постанови складено 10.12.2025.