Справа № 528/751/25
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 р.Справа № 528/751/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 04.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Татіщева Я.В., м. Гребінка, повний текст складено 04.11.25 року по справі № 528/751/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області третя особа Старший ДОП СПД №1 ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, капітан поліції Шумейко Д.О.

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі по тексту ГУНП в Полтавській області, відповідач), старшого ДП СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Шумейка Д.О. (далі по тексту третя особа, інспектор), в якому просив суд:

- скасувати постанову ГБВ № 783546 від 19.06.2025, винесену ДОП СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Шумейко Д.О. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП;

- закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність та незаконність оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії ГБВ № 783546 від 19.06.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 3400,00 грн, як такої, що винесена відповідачем за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, оскільки виклик наряду патрульної поліції був здійснений у зв`язку із реальним зникненням та за відсутності документального підтвердження переміщення трактора ЮМЗ 6АКЛ.

В свою чергу, поліцейським взагалі не перевірялись обставини та підстави зникнення трактора, а лише протиправно винесено спірну постанову, що не може вважатись обґрунтованим.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 04.11.2025 по справі № 528/751/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області, третя особа: старший ДОП СПД №1 ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, капітан поліції Шумейко Д.О., про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП задоволено.

Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ № 783546 від 19.06.2025 року, винесену ДОП СПД №1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області старшим капітаном поліції Шумейком Д. О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління національної поліції в Полтавській області, (адреса: вул. Матвійчука Юліана, буд. 83, м. Полтава, Полтавська область, 36014), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , сплачений судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Головне управління Національної поліції в Полтавській області, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 04.11.2025у справі № 528/751/25 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Так, підставою для прийняття спірної постанови слугувало отримання 19.06.2025 приблизно о 08:46 год від ОСОБА_1 завідомо неправдивого виклику поліції шляхом повідомлення по телефону на спецлінію 102 про заволодіння транспортного засобу трактора марки ЮМЗ-6АКЛ р.н.з. НОМЕР_2 , хоча насправді даного факту не було. Пояснив, що після прибуття слідчо-оперативної групи на місце події, а саме до території КНП «Гребінківський центр РМСД» Гребінківської міської ради Полтавської області, що знаходиться за адресою: м. Гребінка, пров. Спортивний, б. 11, інспектором було здійснено дзвінок до директора КНП «Гребінківський центр ПМСД» Литвиненка С. П. з приводу спірної події, який пояснив третій особі, що ним 18.06.2025 було надано трактористу усну вказівку перегнати трактор марки ЮМЗ-6АКЛ р.н.з. НОМЕР_2 на територію ТОВ «Азимут агро» в ангар на тимчасове зберігання, оскільки в нього виникли побоювання з приводу цілісності трактора та через те, що територія КНП «Гребінківський центр РМСД» Гребінківської міської ради Полтавської області не охороняється у неробочий час. Про дану подію у той же день ОСОБА_2 засобами мобільного зв`язку повідомив свого заступника, яка тимчасово виконує обов`язки директора на час знаходження ОСОБА_2 на лікарняному.

У подальшому, слідчо-оперативною групою було опитано в.о. директора КНП «Гребінківський центр РМСД» Гребінківської міської ради Полтавської області ОСОБА_3 , яка пояснила, що 19.06.2025 близько 08:15 год до її кабінету зайшов ОСОБА_1 , який повідомив її про зникнення трактора, на що вона відповіла, що все гаразд і за вказівкою ОСОБА_2 трактор перегнаний у інше місце.

Відтак, станом на момент виклику наряду поліції (08:46 год) позивач вже був обізнаний про відсутність події незаконного заволодіння транспортним засобом, а тому наявні підстави розцінювати його дії як завідомо неправдивий виклик поліції.

Позивач у надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти викладених у ній доводів, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином за допомогою підсистеми "Електронний суд" та шляхом розміщення на веб-порталі "Судова влада" повідомлення про виклик у судове засідання.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.06.2025 року інспектором СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області старшим ДОП СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Шумейком Д. О. було розглянуто справу та винесено постанову серії ГБВ № 783546 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 3400 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

У копії постанови зазначено, що 19.06.2025 року ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, повідомивши про «заволодіння транспортного засобу трактора ЮМЗ 6 АКЛ, д.н.з. НОМЕР_3 , хоча в дійсності цього факту не було» (а. с. 3).

З копії рапорту про опрацьоване звернення від 19.06.2025 року вбачається, що зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 19.06.2025 року був виклик від заст. директора сімейної медицини ОСОБА_1 , який повідомив, що протягом ночі зник трактор ЮМЗ 6 АКЛ, днз вказати не може, сірого кольору, який стояв на території лікарні, залишок пального приблизно 10 літрів, ключі знаходяться у водія, котрий зараз перебуває на лікарняному (а. с. 25).

У копії письмових пояснень, наданих ОСОБА_3 до СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, вказано, що вона виконує обов`язки директора КНП «Гребінківський ЦПМСД». 19.06.2025 року близько 08:15 год. до її кабінету зайшов ОСОБА_1 , який повідомив, що сталася «ЧП». Вона запитала, яке саме. Він повідомив, що з території лікарні зник трактор. Вона відповіла, що все гаразд, трактор було перегнаний за вказівкою директора на інше місце. Зазначений трактор 18.06.2025 року було перегнано у ангар на територію фермера для його тимчасового зберігання, так як вони готують територію до перевірки і тому подібне (а. с. 27).

У рапорті старшого ДОП СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Шумейка Д. О. начальнику СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Кудрику С. вказано, що під час слідування на місце події ним було здійснено телефонний дзвінок до директора КНП «Гребінківський ЦПМСД» ОСОБА_2 , який пояснив, що ним 18.06.2025 року було надано усну вказівку трактористу ОСОБА_4 , щоб останній перегнав трактор на територію ТОВ «Азимут Агро» в ангар на тимчасове зберігання, оскільки у нього були побоювання з приводу цілісності трактора через те, що територія лікарні не охороняється в неробочий час та були ознаки проникнення на господарський двір сторонніми особами. Про дану подію в той же день він повідомив свою заступницю ОСОБА_3 , оскільки вона виконувала обов`язки директора, поки він знаходиться на листку непрацездатності (а. с. 28).

Письмовими поясненнями, наданими ОСОБА_2 до СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, підтверджено, що протягом вказаного періоду він дійсно перебував на лікарняному.

Відповідно до письмових пояснень, наданих ОСОБА_4 до СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, до нього зателефонував директор ОСОБА_2 та дав усну вказівку, щоб він перегнав трактор, що він о 17:00 і зробив (а. с. 32).

Зі скриншоту телефонних повідомлень, наданого відповідачем, вбачається, що ОСОБА_2 надіслано повідомлення о 08:16 год про те, що позивач «вже був» та на його слова про крадіжку трактора йому було сказано, що «його перегнали, шеф сказав». Наступне повідомлення « ОСОБА_5 не питав» (а. с. 37).

Відповідно до посадової інструкції заступника директора з інженерно-технічного та господарського забезпечення останній, зокрема, здійснює контроль за порядком обліку надходження і витрачання коштів, використання матеріальних цінностей (а.с. 60).

Таким чином, станом на 08:16 год 19.06.2025 року ОСОБА_1 не було надано інформацію про те, де саме знаходиться трактор, з якою метою, коли і хто саме його перегнав.

У судовому засіданні були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні вказала, що 18.06.2025 року близько 20:30 год їй зателефонував директор ОСОБА_2 і повідомив, що трактор було перегнано в інше місце. 19.06.2025 року о 08:15 год до неї в кабінет зайшов ОСОБА_1 і сказав, що у нас «ЧП» вкрали трактор. На що вона повідомила, що трактор перегнали за розпорядженням директора в інше місце. Він пішов. Після цього почалися різні дзвінки з приводу трактора. Вказує, що вона набрала директора, він повідомив їй, що трактор перегнано з метою безпеки, оскільки на території помічено було підозрілих людей. Пізніше він знову її набрав і повідомив про запит на 102. Потім вона повідомила поліції, що ніякої крадіжки не було. В подальшому вона написала директору, що до неї заходив ОСОБА_1 . Пояснила, що під час вказаних подій і директор, і водій знаходилися на лікарняному. І з метою «щоб трактор зовсім не вкрали» водій, будучи на лікарняному, у неробочий час перегнав трактор. Чи був на той час ОСОБА_1 матеріально-відповідальною особою, їй не відомо. Вона виконувала обов`язки директора з 02.05.2025. Вважає, що на момент звернення до поліції позивач був повідомлений, що трактор перегнаний.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що під час лікарняного отримав по телефону усний наказ від директора ОСОБА_2 переставити трактор на територію фермера, щоб підремонтувати. На той час ОСОБА_2 був керівником і тому йому підкорялися.

Не погодившись із винесеною інспектором постановою, позивач звернувся до суду із цим позовом про її скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням частини 2 статті 77 КАС України та пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України, без урахування всіх обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню, оскільки будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, відповідачем суду не надано, позаяк на час виклику поліції трактор на території КНП «Гребінківський ЦПМСД» був відсутній, а позивачу не було відомо, куди саме переміщено трактор та з яких підстав, а також були відсутні будь-які документи щодо правомірності та законності його переміщення, а водій та директор, за чиєю вказівкою було переміщено трактор, перебували на лікарняному.

Також, судом враховано, що у різний час викладено різні обставини причин переміщення трактора на територію, яка не належить КНП «Гребінківський ЦПМСД», що не може вважатись обґрунтованим.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями вимог частини 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з нормами частини 1 статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Колегія суддів зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення у діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, та, як наслідок, законність та обґрунтованість постанови серії ГБВ № 783546 від 19.06.2025 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3400 грн.

Так, статтею 183 КУпАП встановлено, що завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику служби, перелічених вище спеціальних служб. При цьому дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліція. Особа викликає поліцейського ніби то для зупинення вчинення правопорушення, знаючи про те, що у цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Тобто, особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику, зокрема, поліцейських.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Нормами статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за статтею 183 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, зі змісту постанови серії ГБВ № 783546 від 19.06.2025 колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за здійснення завідомо неправдивого виклику поліції, а саме повідомлення на лінію 102 про незаконне заволодіння транспортним засобом.

Відповідно до наявного в матеріалах справи рапорту та письмових пояснень, колегією суддів встановлено, що близько 08:15 год ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_3 , яка на період перебування директора КНП «Гребінківський ЦПМСД» - ОСОБА_2 на лікарняному, виконує його обов`язки, про зникнення трактора, у відповідь на що отримав відповідь про те, що трактор перегнаний у неробочий час водієм (який перебуває на лікарняному) за вказівкою директора, який також перебуває на лікарняному, на інше місце. Зазначений трактор було перегнаний у ангар на територію фермера для його тимчасового зберігання, так як вони готують територію до перевірки і тому подібне.

Водночас, як зазначено у рапорті старшого ДОП СПД №1 ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Шумейка Д. О., директор КНП «Гребінківський ЦПМСД» Литвиненко С. П. у телефонному режимі пояснив, що ним 18.06.2025 було надано усну вказівку трактористу ОСОБА_4 , щоб останній перегнав трактор на територію ТОВ «Азимут Агро» в ангар на тимчасове зберігання, оскільки у нього були побоювання з приводу цілісності трактора через те, що територія лікарні не охороняється в неробочий час та були ознаки проникнення на господарський двір сторонніми особами. Про дану подію в той же день він повідомив свою заступницю Терещенко А. О., оскільки вона виконувала обов`язки директора, поки він знаходиться на листку непрацездатності.

З вищенаведеного вбачається, що повідомлені Терещенко Альоною Олегівною обставини позивачу та повідомлені директором КНП «Гребінківський ЦПМСД» ОСОБА_2 у телефонному режимі інспектору обставини переміщення трактора відрізняються.

При цьому, сторонами не спростовується, що позивач є матеріально-відповідальною особою та здійснює контроль за порядком обліку надходження і витрачання коштів, використання матеріальних цінностей.

Таким чином, станом на 08:16 год 19.06.2025 склались обставини, за яких ОСОБА_1 , як матеріально-відповідальній особі, не було надано інформацію, за яких правових підстав переміщувався трактор у неробочий час, а також хто саме його перемісив, враховуючи перебування як директора КНП «Гребінківський ЦПМСД», так і водія, на лікарняних. Жодних документів, які б підтверджували законність такого переміщення трактора на час виклику поліції, не існувало.

Відтак, твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 , здійснюючи виклик поліції, достовірно знав наперед про те, що у цьому немає ніякої необхідності, що переміщення трактора не було незаконним та йому було відомо про місцезнаходження трактора не відповідає дійсності.

Колегія суддів зауважує, що за приписами частини 2 статті 33 КУпАП при накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Так, за змістом спірної постанови до позивача застосовано верхню крайню межу стягнення штраф у розмірі 3400 грн, однак будь-яких обставин, які б свідчили про врахування при застосуванні такого заходу стягнення обставин вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, відповідачем не наведено.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол (у випадку його складання) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з частинами 1, 2 статті 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

За змістом статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, - знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

За приписами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 524/832/17, який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковим для врахування судом.

Разом з цим, досліджена колегією суддів постанова серії ГБВ № 783546 від 19.06.2025 не містить жодних посилань на наявність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів, які б досліджувалися під час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що для визначення виклику поліції завідомо неправдивим, потрібно достеменно встановити, що особа, яка викликає поліцейського ніби то для зупинення вчинення правопорушення, знає про те, що у цьому немає ніякої необхідності.

Позивач не заперечує обставини здійснення ним виклику поліції та наводить відповідну мотивацію своїм діям, яка, як свідчать матеріали справи, не була належним чином перевірена працівниками поліції.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 74 КАС України визначено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Всупереч імперативного обов`язку, встановленого частиною 2 статті 72 КАС України відповідач не надав жодного доказу законності та обґрунтованості його постанови.

При цьому колегія суддів враховує, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем у справі не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач, під час винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 дійшов передчасного висновку про наявність у позивача прямого умислу на здійснення завідомо неправдивого виклику поліції, що призвело до помилкового притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП. Як наслідок, оскаржуване позивачем рішення суб`єкта владних повноважень не відповідає критерію обґрунтованості (тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення), встановленого пунктом 3 частини 2 статті 2 КАС України.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає постанову серії ГБВ № 783546 від 19.06.2025, винесену ДОП СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Шумейко Д.О. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, неправомірною, такою, що прийнята необґрунтовано та підлягає скасуванню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки відповідачем не доведено наявності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується статтею 322 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст.243, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 04.11.2025 по справі № 528/751/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню в силу ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Я.М. Макаренко С.П. Жигилій