Справа № 450/1960/25
Суддя: Мельничук І. І.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/1960/25 Провадження № 2-а/450/29/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Дикій О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції від імені якого діє Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд постанову серії ЕНА № 4592262 від 27.04.2025. у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

В обґрунтування позову покликається на те, що 23 квітня 2025 року, керуючи автомобілем Volkswagen Jetta, вона була зупинена працівниками патрульної поліції поблизу ТРЦ «Victoria Gardens». На її думку, така зупинка та подальші дії поліцейських були неправомірними, оскільки працівники поліції не представилися, не надали службових посвідчень і не пред`явили відеодоказів порушення, яке їй інкримінували невиконання вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» (п. 8.4 ПДР). Позивач подала поліцейському письмове клопотання про відкладення розгляду справи, просила надати для ознайомлення відеоматеріали, а також бажала скористатися правовою допомогою адвоката. Через хворобу та підтверджену тимчасову непрацездатність вона не могла прибути у призначений день, про що повідомила поліцію і просила перенести розгляд. Незважаючи на це, справа була розглянута за її відсутності. Позивач отримала постанову серії ЕНА №4592262 від 27.04.2025 про накладення штрафу за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вона не погоджується з рішенням, оскільки вважає, що події правопорушення не було, а доказів порушення не надано. В оскарженій постанові відсутні відомості про технічний засіб фіксації, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП та правовим висновкам Верховного Суду. Також позивач вказує на істотні порушення її процесуальних прав, гарантованих ст. 268 КУпАП, зокрема права на ознайомлення з матеріалами справи, подання пояснень, участь у розгляді справи та отримання правової допомоги. Розгляд справи без забезпечення цих прав вона вважає таким, що суперечить рішенню Конституційного Суду України №5-рп/2015. З огляду на відсутність доказів події правопорушення та істотні порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності, позивачка просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення як незаконну та таку, що не відповідає вимогам законодавства. З огляду на що, просить суд позов задоволити в повному обсязі.

Ухвалою від 14.05.2025 року відкрите провадження у справі.

30.05.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Забродоцької Я. Р., який мотивує тим, що 23.04.2025 позивач порушила вимогу дорожнього знаку 3.21, що зафіксовано інспектором та підтверджується відеозаписом з нагрудної камери. Поліцейський діяв у межах повноважень, представився, повідомив про відеофіксацію та причину зупинки. Твердження позивача про непредставлення, відсутність доказів та порушення її прав спростовуються відеоматеріалами. Клопотання про відкладення розгляду справи надійшло о 23:35 у вихідний день та не могло бути зареєстроване до моменту розгляду, тому постанова правомірно винесена без участі позивача. Посилання на відсутність даних про технічний засіб є необґрунтованими, оскільки така вимога стосується лише постанов автоматичної фіксації. Всі дії інспектора здійснені відповідно до КУпАП, Закону «Про Національну поліцію» та Інструкції №1395. Просить відмовити у задоволенні позову повністю як безпідставного.

02.06.2025 року на адресу суду позивачем через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подано відповідь на відзив, відповідно до якого позивач заперечує проти доводів відповідача та зазначає, що вимога про зазначення в постанові технічного засобу, яким здійснено відеозапис, прямо передбачена ч. 3 ст. 283 КУпАП. Оскільки відповідач стверджує про наявність відеофіксації та долучає відеозапис до відзиву, відсутність у постанові посилання на відповідний технічний засіб є істотним порушенням закону. Позивач посилається на правовий висновок Верховного Суду у справі №524/9716/16-а від 13.02.2020, згідно з яким відеозапис не може бути належним і допустимим доказом за відсутності таких даних у постанові. Долучені відповідачем відеофайли не можуть вважатися допустимими доказами також з огляду на те, що вони не засвідчені кваліфікованим електронним підписом, всупереч вимогам ч. 2 ст. 99 КАС України та Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Крім того, відзив та додані матеріали підписані особою, яка не має належних повноважень для представництва інтересів відповідача, що також ставить під сумнів допустимість наданих доказів. Позивач вказує, що відповідач не спростував обставини, наведені у позові, зокрема щодо ненадання можливості реалізувати гарантії, передбачені ст. 268 КУпАП: ознайомитися з матеріалами справи, подати пояснення та скористатися правовою допомогою. Розгляд справи та винесення постанови без урахування клопотання про відкладення та без забезпечення права на захист суперечать позиції Конституційного Суду України та порушують порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що згідно з практикою Верховного Суду (постанова від 18.02.2020) є підставою для скасування постанови. З огляду на викладене, позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена безпідставно, з істотним порушенням закону та прав позивача, не підтверджена належними доказами та підлягає скасуванню. Також позивач звертає увагу, що відзив і додані документи подані особою, яка не уповноважена представляти відповідача.

В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, однак у відзиві на позовну заяву зазначила про розгляд справи без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що постановою поліцейського 2 взводу 1 роти 4 бат. Управління патрульної поліції у Львівській області молодшого лейтенанта поліції Станько А. Р. серії ЕНА № 4592262 від 27.04.2025 року, позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Згідно вказаної постанови, 23.04.2025 року о 20 год. 57 хв. в м. Львів, вул. Кульпарківська, 226А, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не виконала вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушила п. 8.4в ПДР України Порушення вимог заборонних знаків, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ст. 222 КУпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що до матеріалів справи додано відеозаписи з нагрудного відеореєстратора, які в розумінні ст. 251 КУпАП є належними доказами по цій справі.

Так, проаналізувавши долучені стороною відповідача відеозаписи, судом встановлено, що цей відеозапис не підтверджує, що позивач рухаючись транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN», моделі «JETTA» із д.н.з НОМЕР_1 проігнорувала дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено», оскільки на цьому відео взагалі відсутній дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено».

Суд, також, звертає увагу, що з відеозапису не є можливим встановити, що позивач порушила проїзд дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено».

Крім цього, що до матеріалів справи відповідачем не долучено схему організації дорожнього руху на вулиці вул. Кульпарківській у м. Львові, яка б могла підтвердити або спростувати наявність дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» на цій вулиці.

Позивач звертаючись до суду із позовною заявою заперечує факт вчинення нею адміністративного правопорушення, яке зафіксовано постановою поліцейського 2 взводу 1 роти 4 бат. Управління патрульної поліції у Львівській області молодшого лейтенанта поліції Станько А. Р. серії ЕНА № 4592262 від 27.04.2025 року.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що працівниками поліції не було зібрано та представлено суду належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити факт і встановити вину позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, окрім оскаржуваної постанови, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підставі яких поліцейським 2 взводу 1 роти 4 бат. Управління патрульної поліції у Львівській області молодшим лейтенантом поліції Станько А. Р. була винесена постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому суд дає віру тому, що позивач в даному випадку не порушувала вимог правил дорожнього руху, обставини викладені позивачем у позовній заяві представником відповідача не спростовано.

При цьому, суд наголошує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватись виключно на висновках працівників поліції, за відсутності доказів винуватості особи, отриманих не інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_2 дорожнього руху, у зв`язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем жодних доказів правомірності винесеної постанови представлено не було.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, вказана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення документально підтверджені понесені останнім судові витрати з юридичної особи - Департамента патрульної поліції як міжрегіонального територіального органу Національної поліції, структурним підрозділом якого був відповідач - Управління патрульної поліції у Львівській області.

Керуючись ст.ст.241-246, 247, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції від імені якого діє Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4592262 від 27.04.2025 року, винесену поліцейським другого взводу першої роти четвертої батареї Управління патрульної поліції у Львівській області молодшим лейтенантом поліції Станько А. Р. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 605/шістсот п`ять гривень/ 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 06.06.2025 року.

СуддяІ. І. Мельничук