Справа № 240/5329/24
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Житомир справа № 240/5329/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невиплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2024 рік;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, яке він отримував перед зарахуванням в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невиплаті грошової допомоги для оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення та компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки за 2024 рік;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошової допомоги для оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення, яке він отримував перед зарахуванням в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 та компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки за 2024 рік, яке він отримував перед зарахуванням в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невиплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 50% місячного грошового забезпечення у зв`язку із звільненням з військової служби за станом здоров`я;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за станом здоров`я у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення, яке отримував перед зарахуванням в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 за десять років військової служби.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Натомість, на момент виключення його зі списків особового складу отримав відмову про виплату усіх належних йому одноразових видів грошового забезпечення, а з отриманого грошового атестату, який було йому видано під час виключення зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 виявив, що на думку відповідача права на матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у 2024 році, грошової допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки за 2024 рік позивач не набув. При цьому, відповідь на його рапорт від 15.02.2024 щодо виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення при звільненні з військової служби за станом здоров`я ні роз`яснення, ні відмови відповідач йому не надав. Вважаючи таку бездіяльність з боку відповідача протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що позивач не набув права на матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у 2024 році, грошової допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки за 2024 рік.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за призивом на посаді заступника командира з озброєння зенітно - артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 .

07.06.2023 внаслідок бойового ураження під час наступальних ( штурмових ) дій позивач отримав ЗЧМТ, ВТ, акуботравму, у зв`язку з чим у жовтні 2023 року після тривалого лікування та оперативного втручання був виведений в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командувача ОПК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 31.12.2023 № 886 (по особовому складу) ОСОБА_2 було звільнено з військової служби у відставку на підставі свідоцтва про хворобу про непридатність до військової служби, постановленого гарнізонною військово-лікарською комісією НВМКЦ «ГВКГ».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2024 № 131 ( по стройовій частині) ОСОБА_2 було виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення в/ч НОМЕР_1 .

15.02.2024, перебуваючи у списках особового складу в/ч НОМЕР_1 , позивачем на ім`я командира було направлено рапорт з клопотанням виплатити:

- матеріальну допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у зв`язку з отриманням інвалідності внаслідок поранення;

- грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік;

- компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки за 2023 та 2024 рік;

- одноразову грошову допомогу у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожен рік військової служби у зв`язку із звільненням з військової служби за станом здоров`я.

Як зазначає позивач, на момент виключення позивача зі списків особового складу позивач отримав відмову про виплату усіх належних йому одноразових видів грошового забезпечення, а з отриманого грошового атестату, який було йому видано під час виключення зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 виявив, що на думку відповідача права на матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у 2024 році, грошової допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки за 2024 рік позивач не набув. При цьому, у відповідь на його рапорт від 15.02.2024 щодо виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення при звільненні з військової служби за станом здоров`я ні роз`яснення, ні відмови відповідач позивачу не надав.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною 6 статті 2 Закону 2233-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон 2233-ХІІ ) визначено вичерпний перелік видів військової служби, серед яких:

а) строкова військова служба;

б) військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

в) військова служба за контрактом осіб рядового складу;

г) військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

ґ) військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - ВВНЗ);

д) військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

е) військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Пунктом 3 статті 24 Закону 2233-ХІІ визначено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Із списків особового складу військової частини військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі: перебування на лікуванні, захоплення в полон або заручником, а також інтернування у нейтральну державу, безвісної відсутності - до визнання його в установленому порядку безвісно відсутнім або оголошення померлим та настання інших випадків, визначених законодавством.

Статтею 26 Закону 2233-ХІІ визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому Положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Указом Президента України 10.12.2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України №1153/2008 (Далі - Положення №1153).

Положенням №1153 визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України а також регулюється порядок проходження військової служби громадянами України.

Пунктом 242 Положення №1153 визначено, що після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової часини про звільнення військовослужбовець повинен здати у встановлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направлення на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особа звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини. Після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби підстава звільнення зміні не підлягає, якщо при звільненні не допущені порушення законодавства і не виникли нові обставини, пов`язані зі звільненням.

Поряд з цим, відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та Указу Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153/2008 "Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України",- Міністерством оброни України видано наказ №170 від 10.04.2009, який зареєстровано Міністерством юстиції України 19.05.2009 за №438/16454 «Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» (далі - Наказ МОУ №170).

Пунктом 12.7 Наказу МОУ №170 визначено, що бесіда з питань звільнення проводиться перед направленням документів на звільнення військовослужбовця. До участі в бесіді з військовослужбовцем, який звільняється з військової служби, за потреби залучаються безпосередні командири, фахівці кадрових, юридичних, фінансових органів тощо.

Під час бесіди з військовослужбовцем, посадова особа роз`яснює йому, які пільги та переваги він має з працевлаштування та матеріально-побутового забезпечення, доводить військовослужбовцю рішення щодо рекомендацій для військового комісаріату стосовно можливості проходження ним служби у військовому резерві Збройних Сил України, водночас з`ясовує про місце проживання після звільнення військовослужбовця та військовий комісаріат для направлення його на військовий облік. При цьому враховуються прохання та побажання військовослужбовця, даються необхідні пояснення з інших питань.

У разі коли під час бесіди виникли питання, які не можуть бути вирішені на місці, на адресу відповідної посадової особи чи органу військового управління надсилається запит з необхідними матеріалами і довідками.

Зміст проведення бесіди відображається в аркуші бесіди. У разі відмови військовослужбовця підписати аркуш бесіди він підписується особами, присутніми під час бесіди, з відміткою про відмову військовослужбовця підписувати аркуш бесіди.

Пунктом 12.8 передбачено, що командири військових частин зобов`язані забезпечити своєчасне здавання посади, проведення усіх необхідних розрахунків з військовослужбовцями, стосовно яких видано наказ по особовому складу про звільнення їх з військової служби.

Щодо матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, слід зазначити таке.

Ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2 та 3 Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова) визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Підпунктом 3 п. 5. Постанови КМУ № 704, надано повноваження надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Розділом XXIV наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260 визначено порядок виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, яким встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Пунктом 6 окремого рішення Міністра Оборони № 183 передбачено, що Матеріальна допомога для вирішення соціальнопобутових питань виплачується військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав: смерть військовослужбовця, його дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця; поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця, пов`язаного із захистом Батьківщини, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану; у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини; порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С; безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів; сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується один раз у 2024 році за однією з вищезазначених підстав внаслідок події, яка настала у 2024 році або у 2023 році, та за умови, що право на отримання зазначеної допомоги не було реалізовано у рік настання події (крім підстав зазначених в абзацах четвертому та дев`ятому цього пункту). Інші підстави для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та її розміри будуть доведені окремим рішенням Міністра оборони України.

Відповідно до довідки МСЕК від 24.01.2024 позивачу встановлено третю групу інвалідності пов`язану з захистом батьківщини, що підпадає під дію підпункту 3 пункту 6 окремого рішення Міністра оборони України.

При цьому, отримана позивачем у 2023 році матеріальна допомога для вирішення соціальних питань не є тотожною вищезазначеній нормі, та була виплачена з інших підстав, оскільки він отримав травму внаслідок участі у бойових діях, а також перебував на безперервному лікування у зв`язку з отриманою травмою понад 30 днів поспіль.

Враховуючи вищевикладене, бездіяльністю відповідача щодо не виплати позивачу належної матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань було порушено його законне право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за 2024 рік у зв`язку з отриманням інвалідності внаслідок травми, поранення, контузії, що отримана під час захисту батьківщини.

Щодо грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік, слід відмітити наступне.

Підпунктом 3 п. 5. Постанови КМУ № 704, надано повноваження надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Розділом XXIII Наказу МОУ № 260 передбачено порядок виплати грошової допомоги на оздоровлення.

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату.

Пунктом 6 вищезазначеного розділу Наказу МОУ № 260 передбачено, що розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні, та тим, які на день підписання наказу про надання допомоги для оздоровлення звільнені від посад, усунені або відсторонені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання повноважень на посаді, до місячного грошового забезпечення включаються посадовий оклад за відповідним тарифним розрядом, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) з урахуванням зміни вислуги років і норм грошового забезпечення, які отримували військовослужбовці за останніми займаними штатними посадами.

Разом з тим, враховуючи що рапорт про виплату грошової допомоги на оздоровлення на адресу відповідача позивач направив до моменту виключення його зі списків особового складу, а тому позивач мав право на грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік, а відмовивши позивачу у такій виплаті відповідачем було порушено його право закріплене нормативним актом, який має вищу юридичну силу, аніж наказ Міністра Оборони України.

Щодо виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення під час звільнення з військової служби, слід зазначити таке.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 06.01.2023 № 4 (по стройовій частині) позивача призначеного наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 06.01.2023 (по стройовій частині) на посаду заступником командира батареї зенітно-ракетно- артилерійського дивізіону зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Як зазначалося вище, наказом командувача ОПК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 31.12.2023 № 886 ( по особовому складу) позивача було звільнено з військової служби у відставку на підставі свідоцтва про хворобу про непридатність до військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2024 № 131 ( по стройовій частині) позивача було виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах: 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби - які звільняються з військової служби: за станом здоров`я;

Військовослужбовцям військової служби за призовом осіб офіцерського складу одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення виплачується у разі звільнення з військової служби з таких підстав:

у зв`язку із закінченням установлених строків військової служби; за станом здоров`я;

через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, у мирний час;

у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років.

Підпунктом 7 пункту 3 ст. 15 Закону передбачено, що у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, крім тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їх призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, крім тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Відповідно до грошового атестату № 514/ф від 01.032024 вбачається, що станом на 01 березня 2024 року вислуга років позивача у складі Збройних Сил складає десять років одинадцять місяців, з яких пільгова становить один рік десять місяців та 23 дні.

Враховуючи те, що на момент звільнення позивача з військової служби до моменту його призиву він не скористався правом на отримання одноразової грошової допомоги, слід дійти висновку про те, що не виплативши позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за десять календарних років відповідач порушив його право закріплене Законом «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які мають вищу юридичну силу ніж постанови Кабінету Міністрів України та наказів Міністерства оборони України.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Питання відшкодування судового збору не вирішується.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262-263, 292-293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2024 рік.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, яке він отримував перед зарахуванням в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення та компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки за 2024 рік.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення, яке він отримував перед зарахуванням в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 та компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки за 2024 рік, яке він отримував перед зарахуванням в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 50% місячного грошового забезпечення у зв`язку із звільненням з військової служби за станом здоров`я.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за станом здоров`я у розмірі 50% місячного грошового забезпечення, яке отримував перед зарахуванням в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 за десять років військової служби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 грудня 2025 року.

Суддя Р.М.Шимонович