Справа № 945/2108/25
Суддя: Козаченко Р. В.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №945/2108/25
Провадження №2-а/477/24/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.

із секретарем судового засідання Клюсевич-Шараповою Н.М.,

без участі сторін,

розглянувши в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову від 04 серпня 2025 року № 1838 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення в сфері мобілізаційного обліку за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. оскільки під час проведення звірки облікових даних у ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що, перебуваючи на військовому обліку та раніше визнаний обмежено придатним до військової служби, не з`явився у встановлений законом строку для проходження повторного медичного огляду (ВЛК) до 05 червня 2025 року чим порушив вимоги Закону України № 3621-ІХ від 21 березня 2024 року.

На обґрунтування позову вказував, що не було доведено і не надано доказів на підтвердження вчинення ним вказано правопорушення, а сама постанова не дає підстави вважати про доведеність його вини, оскільки він був визнаний непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку призовною медичною комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 за станом здоров`я, що підтверджується записами в у його військовому квитку та довідкою ВЛК від 24 березня 2022 року, але на його звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 ці дані прийняті не були і не внесені в систему обліку зі зняттям його з військового обліку.

Також звернув увагу, що постанова була неправомірно ухвалена без нього.

Представником відповідача 10 листопада 2025 року було подано відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач, будучи обмежено-придатним до військової служби, всупереч вимогам Закону України № 3621-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України. щодо забезпечення прав військовослужбовці та поліцейських на соціальний захист» не з`явився до 05 червня 2025 року для повторного проходження медичного огляду (ВЛК), що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього 02 вересня 2025 року, в якому він був повідомлений, що розгляд його буде проведено 04 вересня 2025 року, але він не з`явився і протокол був розглянутий без нього.

На розгляд справи сторони не з`явилися, позивач заяв не подав, представником відповідача у відзиві було зазначено про можливість розгляду справи без його участі.

Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи без їх участі за положеннями ч. 9 ст. 205 КАС України, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України Про військовий обов`язок і військову службу, ч. 1 ст. 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 1, 3, 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»).

Пунктом 2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України Про альтернативну (невійськову) службу та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Постановою № 1838 від 04 серпня 2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00грн. Суд вважає, що дата, зазначена в цій постанові є помилковою, а вірною датою є 04 вересня 2025 року, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був складений 02 вересня 2025 року і в ньому зазначено, що розгляд його відбудеться 04 вересня 2025 року.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 був визнаний винуватим в тому, що не пройшов до 05 червня 2025 року ВЛК, чим порушив Закону України № 3621-ІХ від 21 березня 2024 року «Про внесення змін до деяких Законів України».

Статтею 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст. 210-1 КУпАП).

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст. 210 КУпАП).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 р., коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні №2102-ІХ», яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та Законами України та діє на теперішній час.

4 травня 2024 року набрав чинності Закон України від 21.03.2024 № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист». Цим документом з положень законодавства про військовий обов`язок і військову службу виключено такі визначення як «обмежено придатний до військової служби» та «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час». Ним же було передбачено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до набрання чинності цим Законом, протягом 9 місяців з дня набрання ним чинності підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.

У відповідність до зазначеного Закону України був приведений наказ Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», яким визначається процедура проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями.

Водночас, до пункту 2 розділу II «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» Законом України № 4235-ІХ від 12.02.2025 було внесено зміни і викладено положення у наступній редакції:

« 2. Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України-до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду».

Відповідно до записів у військовому квитку позивача серії НОМЕР_1 від 18 жовтня 2011 року він був знятий з військового обліку 02 грудня 2010 року як обмежено придатний до військової служби.

Такі ж дані щодо його обмеженої придатності до військової служби у воєнний час міститься станом на 12 жовтня 2010 року в системі «Резерв+»

При цьому суд вважає, що запис у військовому квитку позивача, - «знятий з військового обліку згідно з наказом МОУ № 22 від 09.06.2006» безумовно не означає, що позивач не підлягає призову у воєнний час, оскільки за станом здоров`я громадянин може бути непридатним до військової служби у мирний час, але обмежено придатним у воєнний стан. Це не означає, що громадянин не може проходити військову службу чи повинен отримати відстрочку від мобілізації, а лише свідчить про те, що деякі види служби та роботи йому протипоказані.

В той же час відповідно до наявної у нього копії довідки ВЛК від 24 березня 2022 року № 3411 ІНФОРМАЦІЯ_5 солдат ОСОБА_1 не придатний до військової служби та підлягає виключенню з військового обліку.

Проте даних щодо виключення його з військового обліку немає.

Зазначена довідка, хоча й має недостатньо якісний друк бланку, але при її вивченні зі збільшенням за допомогою, наприклад фотознімку через мобільний телефон, вбачається, що в ній зазначено, що ОСОБА_1 не придатний до військової служби та підлягає виключенню з неї.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В статті 255 цього Кодексу передбачено, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На переконання суду оскаржувана постанова відносно ОСОБА_1 була винесена формально, передчасно без перевірки всіх даних і за недостатніх достовірних доказів, зокрема на підставі даних про військовий облік 2010 року, хоча у нього малася медична довідка щодо непридатності до військової служби 2022 року. Якщо у уповноваженої посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_3 малися сумніви щодо достовірності довідки через погану якість її бланку, то необхідно було перевірити її достовірність шляхом заправлення відповідних запитів. До того ж, за наявності довідки про непридатність до військової служби та необхідність виключення з військового обліку, повноважна особа ТЦК та СП повинна була перевірити такі підстави та вирішити питання про визначення подальшого статусу військовозобов`язаного.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_1 не обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності без встановлення всіх обставин та перевірки всіх доказів, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 1838 від 04 серпня 2025 року про адміністративне правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 в Миколаївській області Білим С.А., про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення повного рішення суду;

Суддя Р.В. Козаченко