Справа № 440/4392/25
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 р. Справа № 440/4392/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2025, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, м. Полтава, повний текст складено 12.06.25 по справі № 440/4392/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач), звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі - ГУНП в Полтавській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо відмови у внесенні змін до наказу ГУНП в Полтавській області № 81 о/с від 12.02.2025 та у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільнені зі служби в поліції за 32 повних календарних років служби протиправними;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області встановити позивачу вислугу років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції 32 повних календарних роки, шляхом внесення змін до наказу ГУНП в Полтавській області від 12.02.2025 № 81 о/с;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області здійснити перерахунок та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільнені зі служби в поліції за 32 повних календарних років в розмірі 50 відсотків мого місячного грошового забезпечення за кожен рік відповідно, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність дій відповідача, який всупереч вимог чинного законодавства незаконно відмовив позивачу у внесенні змін у наказ ГУНП № 81 о/с від 12.02.2025, а також у виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні (далі ОГД) за 32 повних календарних роки з урахуванням раніше здійснених виплат, зарахувавши на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі № 440/3809/24 час виконання позивачем обов`язків в місії ООН до розрахунку вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби у загальній кількості 09 календарних років та 04 календарних місяців.

Посилаючись на пункт 1 розділу VIII наказу МВС України «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських» від 06.04.2016 № 260 (далі по тексту Порядок № 260), зазначив, що поліцейським, які звільняються із служби через хворобу (за станом здоров`я), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, однак внаслідок неправомірної відмови відповідача, ОГД позивачу виплачена у меншому розмірі через неврахування 9 календарних років.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 по справі №440/4392/25 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Ю. Матвійчука (Пушкіна), 83, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 по справі № 440/4392/25 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що при розгляді справи судом першої інстанції не враховано, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 по справі № 440/3809/24, було зобов`язано ГУНП в Полтавській області зарахувати час виконання позивачем обов`язків в миротворчої місії ООН з підтримання миру та безпеки саме до календарної вислуги, а не до пільгової, що було реалізовано шляхом видання наказу ГУНП в Полтавській області від 04.09.2024 № 440о/с. З огляду на викладене, переконував, що ОГД має бути перерахована та виплачена ОСОБА_1 з урахуванням доданих відповідачем 9 років календарної вислуги років.

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 по справі №440/4392/25 - залишити без змін.

В обґрунтування відзиву зазначив, що ГУНП в Полтавській області діяло відповідно до вимог законодавства та не порушувало прав позивача, оскільки станом на момент звільнення зі служби в поліції (12.02.2025) вислуга років ОСОБА_1 становила 23 календарні роки 05 місяців та 27 днів (23 повних календарних роки), з яких і була обрахована спірна ОГД, що свідчить про безпідставність та не обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

У надісланій до суду апеляційної інстанції відповіді на відзив, позивач просив відхилити в повному обсязі доводи та аргументи відповідача зазначені у відзиві на апеляційну скаргу.

Стверджував, що відповідачем всупереч вимог чинного законодавства відмовлено позивачу у внесенні змін до наказу ГУНП № 81 о/с від 12.02.2025, а також у виплаті ОГД за 32 повних календарних років з урахуванням раніше здійснених виплат, чим проігноровано рішення судів першої та апеляційної інстанції по справі № 440/3809/24, якими зобов`язано ГУНП в Полтавській області додати до поточної календарної вислуги років позивача на дату звільнення (23 календарних роки та 05 календарних місяців) ще 09 календарних років та 04 календарних місяців, що безпосередньо впливає на кількість років календарної вислуги, які враховуються для виплати ОГД.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в ГУНП в Полтавській області на посаді начальника відділу електронної ідентифікації та адміністрування користувачів управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

04.03.2024 ОСОБА_1 звернувся з рапортом на ім`я начальника ГУНП в Полтавській області щодо зарахування до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та частини 3 статті 8 Закону України "Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки" вислуги років у пільговому обчисленні, сформованої під час проходження ним служби в міжнародних операціях Організації Об`єднаних Націй з підтримання миру і безпеки, а також про встановлення відповідно до ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" надбавки за стаж служби з урахуванням періоду зазначеної пільгової вислуги років.

За результатами розгляду зазначеного звернення ГУНП в Полтавській області листом від 22.05.2024 №527/115/12/02-2024 залишило звернення позивача без задоволення, що слугувало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 у справі №440/3809/24, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2024, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області, що полягає у письмовій відмові у не зарахуванні ОСОБА_1 до поточної календарної вислуги років та стажу служби в поліції періодів проходження служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки, а саме з 16.03.2013 по 17.03.2015, з 11.08.2016 по 01.03.2017, з 20.10.2018 по 15.08.2020 та з 07.11.2021 по 20.04.2022 у розрахунку один місяць за три місяці відповідно до положень ч. 3 ст. 8 Закону № 613-XIV.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 до поточної календарної вислуги років та до стажу служби в поліції 112 повних календарних місяців за час проходження мною служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки з 16.03.2013 по 17.03.2015, з 11.08.2016 по 01.03.2017, з 20.10.2018 по 15.08.2020 та з 07.11.2021 по 20.04.2022 у розрахунку один місяць за три відповідно до положень ч. 3 ст. 8 Закону № 613-XIV, шляхом видання наказу по особовому складу згідно Порядку № 1235 та встановити відповідний розмір надбавки, передбачений Постановою КМУ № 988 від 11.11.2015.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.06.2024 у справі №440/3809/24 виправлено описку в резолютивній частині судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року в адміністративній справі №440/3809/24 шляхом викладення її третього абзацу в такій редакції: "Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 до поточної календарної вислуги років та до стажу служби в поліції 112 повних календарних місяців за час проходження ним служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки з 16.03.2013 по 17.03.2015, з 11.08.2016 по 01.03.2017, з 20.10.2018 по 15.08.2020 та з 07.11.2021 по 20.04.2022 у розрахунку один місяць за три відповідно до положень ч. 3 ст. 8 Закону № 613-XIV, шляхом видання наказу по особовому складу згідно з Порядком № 1235 та встановити відповідний розмір надбавки, передбачений Постановою КМУ № 988 від 11.11.2015".

Наказом ГУНП в Полтавській області від 04.09.2024 №440 о/с "По особовому складу" відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 у справі № 440/3809/24 зараховано підполковнику поліції ОСОБА_1 (0102518), начальнику відділу електронної ідентифікації та адміністрування користувачів управління інформаційно-аналітичної підтримки до календарної вислуги років та стажу в поліції періодів проходження служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки у розрахунку один місяць за три місяці, а саме: з 16.03.2013 по 17.03.2015, з 11.08.2016 по 01.03.2017, з 20.10.2018 по 15.08.2020 та з 07.11.2021 по 20.06.2022.

Відповідно до частини 3 статті 8 Закону України "Про участь України в міжнародних операціях з підтримки миру і безпеки", згідно зі статтею 78 Закону України "Про Національну поліцію", постановою Кабінету Міністрів України № 988-2015 оголошено стаж служби в поліції для виплати надбавки за стаж служби в поліції та визначення тривалості додаткової оплачуваної відпустки станом на 01.09.2024 підполковнику поліції ОСОБА_1 (0102518), начальнику відділу електронної ідентифікації та адміністрування користувачів управління інформаційно-аналітичної підтримки - 32 роки 08 місяців 15 днів.

Відповідно до наказу ГУНП в Полтавській області від 12.02.2025 № 81 о/с "По особовому складу" згідно із Законом України "Про Національну поліцію" наказано, зокрема, звільнити зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 (за станом здоров`я (через хворобу) підполковника поліції ОСОБА_1 (0102518), начальника відділу електронної ідентифікації та адміністрування користувачів управління інформаційно-аналітичної підтримки, 12.02.2025; встановити премію за лютий 2025 року в розмірі 175,251%, та визначено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні за 23 роки.

Разом з тим, позивач, вважаючи, що його календарна вислуга після виконання рішення суду у справі № 440/3809/24 збільшилась з 23 повних календарних років до 33 повних календарних років, звернувся до ГУНП в Полтавській області з письмовою заявою від 24.02.2025, в якій просив внести зміни в наказ ГУНП в Полтавській області № 81 о/с від 12.02.2025 в частині, що стосується виплати йому одноразової грошової допомоги при звільнені, зокрема, абзац четвертий даного наказу викласти в наступній редакції: "Має право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні за 33 роки", а також виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільнені відповідно до вищевказаних змін у наказі за 33 (тридцять три) повних календарних років служби.

У відповідь на свою заяву позивач отримав лист ГУНП в Полтавській області № 58757-2025 від 24.03.2025, в якому його було повідомлено про те, що у відповідача відсутні правові підстави для внесення змін до наказу ГУНП № 81 о/с від 12.02.2025, а календарна вислуга років ОСОБА_1 для виплати ОГД становить 23 роки 05 місяців 27 днів (23 повних календарних роки).

Вважаючи дії ГУНП в Полтавській області щодо відмови у внесенні змін до наказу ГУНП в Полтавській області № 81 о/с від 12.02.2025 та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільнені зі служби в поліції за 32 повних календарних років служби протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для включення позивачу пільгової вислуги років за час виконання ним обов`язків в місії ООН в розрахунку один місяць за три до розрахунку вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби у загальній кількості 09 календарних років та 04 календарних місяців, оскільки поняття "умова набуття права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги" і поняття "обчислення розміру одноразової грошової допомоги", є відмінними, адже до складу першого включається як календарна так і пільгова вислуги років, а до складу другого - лише календарна.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що спірні правовідносини у цій справі виникли внаслідок різного тлумачення сторонами порядку визначення тривалості одноразової грошової допомоги при звільнені зі служби в поліції з урахуванням наявної у особи календарної вислуги років.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України Про Національну полицю № 580-VIII від 02 липня 2015 року (далі - Закон № 580-VIII).

Згідно пункту 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

За правилами статті 102 Закону № 580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) .

Відповідно до частини першої статті 9 вказаного Закону особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону № 580-VIII проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 07 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Питання грошового забезпечення поліцейських урегульовано статтею 94 Закону № 580-VIII, відповідно до частин першої та другої якої поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 затверджено Порядок 260, яким визначено критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України, у тому числі здобувачам вищої освіти, яким присвоєно спеціальне звання поліції (далі - здобувачі), закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО).

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Порядку № 260 поліцейським, які звільняються із служби через хворобу (за станом здоров`я), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 (далі - Порядок № 393).

В абзаці 1 пункту 10 Порядку № 393 встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Аналіз правових норм, які регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що одноразова грошова допомога у зв`язку із звільненням зі служби виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до наказу ГУ НП в Полтавській області від 12.02.2025 № 81 о/с ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні за 23 роки. Вислуга років станом на 12.02.2025 складає 33 роки 01 місяць 25 днів, вислуга років на пільгових умовах - 36 років 01 місяць 24 дні.

Відповідно до наявного в матеріалах справи листа ГУНП в Полтавській області № 61794-2025 від 27.03.2025, розмір грошового забезпечення встановленого на дату звільнення позивача, для обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку за повний місяць становив 36106,05 грн.

Таким чином одноразова грошова допомога при звільненні нарахована в розмірі 415219,58 грн (36106,05 грн х 23 роки х 50%) та виплачена згідно з наказом ГУНП в Полтавській від 12.02.2025 № 81 о/с на картковий рахунок позивача в сумі 394458,60 грн (за відрахуванням військового збору 5%).

З листа ГУНП в Полтавській області від 24.03.2025 № 58757-2025 колегією суддів встановлено, що станом на 12.02.2025 (день звільнення позивача) календарна вислуга років ОСОБА_1 становить 23 роки 05 місяців 27 днів (23 повних календарних роки).

У аспекті спірних правовідносин необхідно зауважити, що Верховним Судом було сформовано правову позицію відповідно до якої поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби». При цьому, умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність «вислуги 10 років і більше».

Така правова позиція висловлена, зокрема, у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 806/2104/17, від 24 листопада 2020 року у справі № 822/3008/17, від 21 квітня 2021 року у справі № 380/2427/20 та від 27 травня 2021 року у справі № 1.380.2019.005965.

Крім того, колегія суддів зазначає, що поняття «умова набуття права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги» і поняття «обчислення розміру одноразової грошової допомоги», є відмінними, адже до складу першого включається як календарна так і пільгова вислуги років, а до складу другого - лише календарна.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29.04.2022 по справі №580/2497/21.

У даному випадку позивач маючи 10 і більше років вислуги набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, обчислення розміру якої здійснюється за кожний повний календарний рік служби.

Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 по справі № 480/4241/18 визначив, що в цілях Закону №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за цим Законом календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку обчислення вислуги років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393.

Колегія суддів зазначає, що приписи Порядку № 260 оперують двома поняттями, а саме «вислуга років» та «повний календарний рік служби», які не є тотожними.

У контексті спірних правовідносин вислуга років має значення при вирішенні питання наявності права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, а кількість повних календарних років служби для обчислення розміру такої грошової допомоги.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 16 квітня 2013 року (справа №21-94а13), календарний рік - це проміжок часу з 1 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що обставини зарахування наказом відповідача від 04.09.2024 № 440 о/с на виконання рішення суду у справі № 440/3809/24 до календарної вислуги років ОСОБА_1 періодів проходження служби у міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки у розрахунку один місяць за три місяці, за результатами чого стаж служби в поліції для виплати надбавки за стаж служби в поліції та визначення тривалості додаткової оплачуваної відпустки станом на 01.09.2024 склав 32 роки 08 місяців та 15 днів, не змінює факт того, що позивач проходив службу в поліції тривалістю 23 повних календарних роки.

Виходячи із наведеного правового регулювання спірних правовідносин і встановлених обставин справи, колегія суддів зазначає про відсутність правових підстав для нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільнені зі служби в поліції за 32 повних календарних років в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожен рік відповідно.

Відтак, колегія суддів вважає, що ГУНП в Полтавській області правомірно обчислило та виплатило ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 23 роки календарної служби у відповідності до пункту 1 розділу VI Порядку № 260, а тому підстави для задоволення позову та вимог апеляційної скарги відсутні.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується статтею 322 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

За визначенням, наведеним у статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд прийшов до вичерпних юридичних висновків на підставі встановлених фактичних обставин справи та правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 по справі №440/4392/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Я.М. Макаренко С.П. Жигилій