Справа № 727/13190/25
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/13190/25

Головуючий у 1-й інстанції: Калмикова Ю.О.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

09 грудня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративних стягнень у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся із позовом до Шевченківського районного суду м. Чернівці в якому просив: скасувати постанову поліцейського 1 батальйону 2 роги 1 взводу БПП з обслуговування Чернівецького району УПП в Чернівецькій області ДПП сержанта поліції Потоцького Василя Йосиповича серії ЕГА № 1890022 від 07.10.2025, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., а провадження у справі закрити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.11.2025 у задоволенні позову відмолено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

05.12.2025 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без його участі.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, при цьому в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою ЕГА №1890022 від 07.10.2025 встановлено, що 07.10.2025 м. Чернівці вул. Головна 220В ОСОБА_1 здійснив виклик на лінію 102 та повідомив, що відбулось зіткнення ТЗ Опель Віваро ДНЗ НОМЕР_1 та Тайота Колола д.н.з НОМЕР_2 НА навчальний та повідомив що його зажало ТЗ хотя насправді такого не було. Ураховуючи, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

Згідно з витягом з ЄРДР №0000847 від 14.10.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України за заявою ОСОБА_1 внесено відомості.

Згідно з довідкою 9550 від 12.10.2025 ОСОБА_1 . Діагноз забій лівого суглобу.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову ЕГА №1890022 від 07.10.2025 протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з того, що у ході розгляду страви знайшло своє підтвердження наявність у діях ОСОБА_1 , які виразились у повідомленні про ДТП, - прямого умислу, направленого на неправдивий виклик поліції.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 183 КУпАП встановлено, що завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція статті 183 КУпАП, передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно оскаржуваної постанови, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, а саме за завідомо неправдивий виклик поліції.

Разом з тим позивач обґрунтовує свою позицію тим, що 07.10.2025 близько о 18 год. 15 хв. він припаркував власний автомобіль марки Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 на майданчику поруч з будинком № 220В, по вул. Головній та пішов по власним справам. Повернувшись, вже зі своєю дружиною ОСОБА_2 , через хвилин 15 побачив, що з лівої сторони від його авто на відстані не більше 50 см припаркувався інший автомобіль марки Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Коли він підійшов водій іншого авто, перебуваючи у не зручному положенні, виходив з нього та відкриті двері торкались його авто. Побачивши що доступ до його водійських дверей є обмеженим, він попросив водія перепаркувати авто надавши йому змогу потрапити в салон свого, повідомивши що з правої сторони є достатньо місця для вільного паркування. На надану пропозицію, невідомий йому чоловік, віком близько 30-35 років, зростом близька 170 см, середньої статури (дану особу позивач може впізнати) зухвало позивачу відповів «нічого залізеш». Зрозумівши, що дана особа адекватно не реагує на його прохання, він протиснувся між автомобілями відчинивши свої водійські двері та намагався потрапити в салон. У зв`язку з малою відстанню бічного інтервалу між авто, його двері при відкритті торкнулись іншого авто. Побачивши це, незнайомий чоловік підійшов до його дверей та, бачивши, що позивач ще не сів на місце водія зі всієї сили, почав прижимати його ліву ногу між дверима та кузовом авто позивача. Від сильного болю позивач почав кричати щоб він відпустив, оскільки зажав позивачу ногу. Однак, не дивлячись на це він продовжував ще сильніше тиснути. Намагаючись звільнитись його лівою рукою, хотів його відштовхнути, але дана особа спіймала руку позивача та почала її заламувати, чим додатково спричиняла йому біль. Не реагуючи на його крики відпустити, особа продовжувала вчиняти стосовно позивача фізичне насилля. Розуміючи що водій вчиняє правопорушення, він зателефонував на спецлінію «102» та викликав поліцію, при цьому пояснюючи обставини події.

Навіть під час розмови з оператором інший водій продовжував тиснути двері, прижимаючи йому ліву ногу та викручувати ліву руку. Такі незаконні дії з боку невідомої особи тривали понад 10 хвилин. Побачивши, що на місце події підійшли працівники поліції та працівники швидкої медичної допомоги, дана особа відпустила двері, чим звільнила його. Дані працівники поліції одразу підійшли до даної незнайомої йому особи та привітно привітались, з чого він зробив висновок, що вони були знайомі між собою. Медпрацівники підійшли до нього та оглянувши повідомили, що в нього забій м`яких тканин лівої руки та ноги. Після огляду в авто швидкої допомоги він повернувся назад до свого авто та побачив, що інше авто вже було перепарковано, шляхом збільшення бічного інтервалу. В подальшому йому було надано пояснення працівникам поліції та написано заяву на начальника Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, щодо вчинення стосовно нього неправомірних дій. Стосовно невідомої особи будь-які матеріали (протоколи, постанови) не складались та не виносились. В подальшому, з не зрозумілих йому підстав працівник поліції повідомив, що виносить стосовно нього постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, оскільки він здійснив завідомо незаконний виклик спеціальних служб, хоча фактично стосовно нього були вчинені хуліганські дії та спричинено тілесні ушкодження. Оскільки біль в руці посилювалась та з`явилися набряк ліктьового суглобу та зміна кольору м`яких тканин, 12.10.2025 він звернувся на травпункт ЧЛШМД, де лікар його оглянув та видав довідку № 9550 від 12.10.2025, в якій зазначив діагноз - забій лівого ліктьового суглобу, виписано лікування та нагляд у лікаря травматолога.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що до повноважень поліції входить, зокрема, реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Крім цього, відповідно до п. 2 Розділу ІV Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України 27.04.2020 № 357, отримавши телефоном повідомлення про правопорушення або подію (електронне повідомлення про правопорушення або подію через систему ІПНП), оперативний черговий ТВП зобов`язаний, зокрема, за погодженням з диспетчером направити на місце вчинення правопорушення або події наряд поліції, окремих працівників, а у разі вчинення кримінального правопорушення СОГ.

Таким чином, отримавши повідомлення про події на лінію «102» відповідач приймає рішення про необхідність направлення наряду поліції на місце події.

Сам факт виклику поліції не свідчить, що виклик завідомо неправдивий. «Повідомлення» на лінію «102» не може кваліфікуватися завідомо неправдивим повідомленням (викликом) поліції як адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП, оскільки завданням поліції є надання поліцейських послуг, зокрема, охорона прав і свобод людини (ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію України»).

Суд приймає пояснення позивача щодо вказаних ним подій та нанесення шкоди його здоров`ю, що підтверджується довідкою № 9550 від 12.10.2025, в якій зазначено діагноз - забій лівого ліктьового суглобу.

Крім того наведені позивачем пояснення також підтверджуються карткою виїзду швидкої медичної допомоги №213 від 07.10.2025 та висновком експерта №733.

Також позивачем надано суду першої інстанції USB-флешнакопичувач, який містить аудіозапис розмови оператора спецлінії «102» із заявником за № .842528, яким зафіксовано, як позивач передав оператору наведену в поясненнях інформацію.

Стосовно висновків суду першої інстанції про те, що позивач ані в позові, ані на відео не заперечував факт того, що автомобілі не перебували у русі, а отже, «ДТП з потерпілим» не знайшло свого підтвердження, у зв`язку з чим інспектором була встановлена причина завідомо неправдивого виклику колегія суддів зазначає, що особа викликала поліцію з метою захисту своїх прав, життя і здоров`я, при цьому на таку особу не покладено обов`язку кваліфікувати подію, яка відбулася, а лише повідомити працівника поліції про обставини події.

Згідно наданого відеозапису із бодікамер поліцейського встановлено, що працівник поліції показує позивачу повідомлення для виклику поліції у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою.

Водночас, дослідивши наданий позивачем аудіозапис розмови оператора спецлінії « 102» із заявником судом встановлено, що позивач не повідомляв про ДТП з потерпілим, а вказав про те, що його зажали в автомобілі.

Вказані докази, які надавалися позивачем до суду першої інстанції судом не враховані при прийнятті оскаржуваного рішення.

При цьому доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП суду відповідачем не надано, в оскаржуваній постанові відсутні будь-які посилання на технічний засіб, на який здійснено фіксування вказаного правопорушення, не відібрано пояснень свідків.

Відтак в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення щодо завідомо неправдивого виклику поліції, а відповідач в межах своїх повноважень виконував покладені на нього обов`язки щодо реагування на таке повідомлення та прибув за викликом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За наведених обставин колегія суддів вважає наявними підстави для скасування постанови серії ЕГА № 1890022 від 07.10.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 6 ст. 139 КАС України вказано, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено 2422,40 грн судового збору згідно квитанції від 15.10.2025 на суму 1211,20 грн. та квитанції від 13.11.2025 на суму 1211,20 грн.

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 18.03.2020 у справі №543/775/17 щодо розміру судового збору за оскарження постанов про адміністративне правопорушення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 1514 грн судового збору, а решта суми є переплатою, яка може бути повернута за заявою позивача.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 листопада 2025 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕГА №1890022 від 07 жовтня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення.

Закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Чернівецькій області судовий збір у розмірі 1514 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень).

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.