Справа № 585/4347/25
Суддя: Цвєлодуб Г. О.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/4347/25
Номер провадження 2-а/585/54/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Цвєлодуб Г.О.,

секретаря судового засідання Салій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни Сумської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

10.11.2025 року на розгляд суду від представника ОСОБА_1 адвоката Менько Д.Д., надійшов адміністративний позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебував на військовому обліку за місцем проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2 . 09 квітня 2025 року позивач ОСОБА_1 поїхав з місця постійного проживання до м.Суми з метою відвідування Територіального сервісного центру МВС № 5946. Під час перебування позивача ОСОБА_1 у приміщенні Територіального сервісного центру МВС № 5946 м. Суми та після подання ним документів на перереєстрацію транспортного засобу, до нього підійшли працівники поліції і запропонували проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки, зі слів працівників поліції, він перебуває у розшуку. Відмовитись від слідування до ІНФОРМАЦІЯ_3 з працівниками поліції позивач не міг, оскільки його було повідомлено, що у разі відмови від добровільного слідування з працівниками поліції його буде доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 примусово. По прибуттю до ІНФОРМАЦІЯ_3 на вимогу позивача його не було повідомлено про дійсні причини фактичного затримання та доставлення ІНФОРМАЦІЯ_3 , не надано будь-якого підтвердження щодо перебування у розшуку. Надалі позивачу було запропоновано пройти військово-лікарську комісію, на що останній не згодився, повідомивши, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , не має при собі медичних документів, які має надати на огляд ВЛК і що його тримання у ІНФОРМАЦІЯ_5 без виклику повісткою є незаконним. В подальшому позивач ОСОБА_1 на вимогу працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 написав письмові пояснення, зміст яких вже не пам`ятає, та був відпущений з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 . 06.11.2025 з додатку Дія позивач дізнався, що постановою старшого державного виконавця Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничною Юлією Вікторівною від 06.11.2025 відкрито виконавче провадження № 79518404 з примусового виконання постанови № Х 04/25-174 від 21.04.2025, виданої ІНФОРМАЦІЯ_6 , якою з нього стягнуто штраф на користь держави у розмірі 51 000 грн. Згідно постанови про відкриття № 79518404 боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Шляхом доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження я, як представник позивача, 06.11.2025 отримав із вказаної системи копію постанови № Х 04/25-174 від 21.04.2025, виданої ІНФОРМАЦІЯ_6 , якою з позивача стягнуто штраф на користь держави у розмірі 51 000 грн, та надав її для ознайомлення позивачу. Згідно отриманої із Автоматизованої системи виконавчого провадження постанови № Х 04/25-174 від 21.04.2025 про накладення адміністративного стягнення, винесеної т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 , позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн. Вказана вище постанова прийнята за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 09.04.2025 №Х 04/25-174. В постанові зазначено, що 09.04.2025 о 12 год 34 хв. під час дії особливого періоду ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 5» за адресою: м. Суми; вул. Марко Вовчок, 2, категорично відмовився від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у формі направлення на військово-лікарську комісію від 09.04.2025 року № 3160390. Своїми діями він порушив вимоги абзацу четвертого частини першої статті 22 Закону України від 21.10.1993 №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. З постановою про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, позивач не погоджується, тому змушений звернутись до суду з цим позовом.

Тому просив поновити строк для звернення до суду з даним позовом. Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП № Х 04/25-174 від 21.04.2025 року, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно нього, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою суду від 11 листопада 2025 року відкрито провадження по справі, з призначенням розгляду по суті.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Від представника до суду надійшла заява, в якій просив справу слухати без їх участі. В додаткових пояснення, які надійшли до суду 03.12.2025 року від представника позивача, зазначено, що наявна в матеріалах справи повістка на ім`я позивача ОСОБА_1 не містить роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки, що є підставою для висновку про порушення відповідачем порядку виклику позивача до ТЦК та СП унаслідок недотримання форми повістки, встановленої п. 29 Порядку №560 та у додатку 1 Порядку №560. Згідно повістки № 2197 позивач ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_8 на 09.04.2025 о 13-00 з метою проходження військово-лікарської комісії. В протоколі зазначено, що позивач 09.04.2025 о 12 год. 34 хв. категорично відмовився від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у формі направлення на військово-лікарську комісію від 09.04.2025 року № 3160390. Однак, матеріали справи не містять доказів щодо того, що позивач ОСОБА_1 викликався на 12 год. 34 хв. 09.04.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_8 чи до Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 5» за адресою: м. Суми, вул. Марко Вовчок, 2 з метою проходження військово лікарської комісії. Оскільки позивач у встановленому порядку не викликався на 09.04.2025 на 12 год. 34 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_8 чи до Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 5» за адресою: м. Суми, вул. Марко Вовчок, 2 з метою проходження військово-лікарської комісії, то він і не був зобов`язаний проходити військово-лікарську комісію о 12 год. 34 хв. 09.04.2025, а тому його відмова від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби 09.04.2025 о 12 год. 34 хв. є правомірною. Відповідачем не надано відеозапису вручення позивачу повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапису доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапису відмови у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки. Згідно акту відмови від отримання повістки про явку на 13 год. 00 хв. 09.04.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою проходження військово лікарської комісії, текст повістки доведено ОСОБА_1 о 12 год. 55 хв. 09.04.2025, тобто після його відмови від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби 09.04.2025 о 12 год. 34 хв., про що вказано у протоколі № Х 04/25-174 від 09.04.2025 При цьому, як матеріали справи, так і згаданий протокол та оскаржувана постанова не містять відомостей про те, що позивач ОСОБА_1 09.04.2025 о 13-00 не з`явився за викликом ТЦК, не виконав рішення з проходження медичного огляду для визначення придатності на підставі повістки № 2197, за якою він викликався до ІНФОРМАЦІЯ_8 на 09.04.2025 на 13-00. Сама лише відмова особи від отримання повістки щодо явки до ТЦК для проходження ВЛК не є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема частини першої статті 22 Закону № 3543-XII. Отже, відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративногоправопорушення та з матеріалів справи неможливо достовірно встановити даний факт. Відтак і підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяв про відкладення розгляду справи, відзиву чи заперечень проти позву від нього до суду не надійшло.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в протоколі № Х04/25-174 від 09.04.2025 року зазначено, що 09.04.2025 року о 12 год. 34 хв. під час дії особливого періоду ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 5» за адресою: АДРЕСА_2 , категорично відмовився від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби, згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у формі Направлення на військово- лікарську комісію від 09.04.2025 року № 3160390. Своїми діями порушив вимоги абз. 4 ч.1 ст. 22 ЗУ від 21.10.1993 № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

В повістці № 2197 виписаної на ім`я ОСОБА_1 зазначено про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 , на 09.04.2025 року о 13 год. 00 хв. для проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення на особливий період.

Згідно акту відмови від отримання повістки від 09.04.2025 року , ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з відмовою від ВЛК. Текст повістки про явку на 13 год. 00 хв. 09.04.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Було доведено гр. ОСОБА_1 09.04.2025 року о 12 год. 55 хв.

21.04.2025 року т.в.о. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № Х 04/25-174, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого, ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 25500 грн. В постанові вказано, що 09.04.2025 року о 12 год. 34 хв. під час особливого періоду ( правового режиму воєнного стану) ОСОБА_1 перебуваючи у приміщенні КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 5» за адресою м.Суми. вул. Марко Вовчок, 2, категорично відмовився від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби, згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у формі Направлення на ВЛК від 09.04.2025 року № 3160390. Своїми діями порушив вимоги абз.4 ч.1 ст. 22 ЗУ від 21.10.1993 № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с.13).

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 79518404 від 06.11.2025 року, виданої старшим державним виконавцем Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничною Ю.В., відкрито виконавче провадження з виконання постанови № Х 04/25-174 від 21.04.2025 виданого сумським ІНФОРМАЦІЯ_9 про стягнення штрафу на користь держави з ОСОБА_1 у розмірі 51000 грн. (а.с.11).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За змістом вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту скоєння особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 року у справі № 295/3099/17 та від 05.03.2020 року у справі № 607/7987/17.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Диспозиція частини третьої статті 210- 1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізаціюв особливий період.

Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2105-IX від 03.03.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено та проводиться загальна мобілізація, яка неодноразово продовжувалась, у тому числі на 90 діб Указом Президента України № 27/2025 від 14.01.2025, затвердженого Законом України № 4221 IX від 15.01.2025.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2102 IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, востаннє на 90 діб Указом Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 затвердженого Законом України № 4220-IX від 15.01.2025.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, з 24.02.2022 по сьогодні в Україні безперервно діє особливий період.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст. 235 КУпАП).

А тому притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП входить до повноважень начальника районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що свідчить про прийняття оскаржуваної постанови уповноваженим суб`єктом владних повноважень.

Пунктом третім частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на громадян України покладено обов`язок проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560, в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови від 04.03.2025).

Вищевказаний Порядок визначає, зокрема, процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби, процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце,зазначені в повістці, длявзяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки),проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

За приписами підпункту 1 пункту 27 Порядку № 560, під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою:

- взяття на військовий облік;

- проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

- уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки);

- призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Пунктом 28 Порядку № 560 передбачено, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Відповідно до абзацу 2 пункту 69 Порядку №560, особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію.

Громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), можуть бути направлені на медичний огляд шляхом вручення їм повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема у разі відсутності дійсного рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану та/або наявності інших підстав, передбачених законодавством), а також направлені на такий огляд у разі, коли такі громадяни самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.

У разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.

Положеннями пункту 74 Порядку № 560 передбачено, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Військовозобов`язаний та резервіст, який виявив бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ним військовій частині, направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або командиром військової частини.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Направлення на медичний огляд військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку в СБУ, а також військовозобов`язаних, які виявили бажання проходити військову службу під час мобілізації в обраному ними підрозділі, органі, закладі, установі СБУ, здійснюється у порядку, визначеному Головою СБУ.

Додатком 11 Порядку № 560 визначено форму направлення, для встановлення придатності військовозобов`язаного до проходження військової служби за станом здоров`я, у певному медичному закладі, у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

Таким чином, з вищевказаного вбачається, що процедурі проходження на військово-лікарській комісії медичного огляду передує:

- формування повістки про виклик військовозобов`язаного для проходження відповідного огляду та її вручення особі;

- видача керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою, згідно з додатком 11 до Порядку №560;

- реєстрація відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою, згідно з додатком 12 до Порядку №560.

Згідно повістки № 2197 позивач ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_8 на 09.04.2025 о 13-00 з метою проходження військово-лікарської комісії. В той же час, відповідно до протоколу № Х 04/25-174 від 09.04.2025 позивач ОСОБА_1 09.04.2025 о 12 год. 34 хв. під час дії особливого періоду (правового режиму воєнного стану), перебуваючи в приміщенні Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 5» за адресою: м. Суми; вул. Марко Вовчок, 2, категорично відмовився від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у формі направлення на військово-лікарську комісію від 09.04.2025 року № 3160390.

Однак, матеріали справи не містять доказів щодо того, що позивач ОСОБА_1 викликався на 12 год. 34 хв. 09.04.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_8 чи до Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 5» за адресою: м. Суми, вул. Марко Вовчок, 2 з метою проходження військово лікарської комісії.

Доказів видачі ОСОБА_1 повістки про виклик на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду на 09.04.2025 року на 12 год. 34 хв. матеріали справи не містять та відповідачем не надано під час розгляду справи.

Відповідно до підпункту 1 пункту 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки. Однак, відповідачем не надано відеозапису вручення позивачу повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапису доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапису відмови у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Згідно акту відмови від отримання повістки про явку на 13 год. 00 хв. 09.04.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою проходження військово лікарської комісії, текст повістки доведено ОСОБА_1 о 12 год. 55 хв. 09.04.2025, тобто після його відмови від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби 09.04.2025 о 12 год. 34 хв., про що вказано у протоколі № Х 04/25-174 від 09.04.2025 року. При цьому, як матеріали справи, так і згаданий протокол та оскаржувана постанова не містять відомостей про те, що позивач ОСОБА_1 09.04.2025 о 13-00 не з`явився за викликом ТЦК, не виконав рішення з проходження медичного огляду для визначення придатності на підставі повістки № 2197, за якою він викликався до ІНФОРМАЦІЯ_8 на 09.04.2025 на 13-00.

Згідно п. 1.1 розділу II Положення № 402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та підчас дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Відповідно до п. 3.1 розділу ПІ Положення 402, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України, на підставі направлення за формою, наведеною у додатку 11 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.

В п. 3.4, 3.5 розділу ПІ Положення 402 вказано, що військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за№ 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ. Зазначені документи, а також особові справи офіцерського, сержантського, старшинського і рядового складу запасу ТЦК та СП до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.

Отже, чинним законодавством встановлено імперативний обов`язок перед походженням військово-лікарської комісії надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну документацію, яка стосується стану його здоров`я, у тому числі медичну карту амбулаторного хворого за формою №025/о.

Пунктом 2.8.6 Розділу ІІ Положення визначено строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, які не можуть перевищувати 4 дні. За необхідності направлення особи на додаткові лабораторні та інструментальні дослідження для отримання повної та об`єктивної інформації про стан її здоров`я, загальний строк проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не може перевищувати 14 днів.

Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

Вищезазначене положення чинного законодавства, об`єктивно, не може бути дотримано особою, оскільки коли медичний огляд слідує одразу після доставлення особи до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, це свідчить про ненадання йому достатньої кількості часу для збору та підготовки медичної документації, яку неможливо носити з собою на постійній основі, не маючи попередньої інформації щодо необхідності її термінового пред`явлення в межах військово-лікарської комісії.

З позовної заяви вбачається, що у зв`язку із тим, що позивача було, останній не мав при собі медичних документів, оскільки не готувався в цей день проходити військово-лікарську комісію.

Вказане дозволяє стверджувати, що у діях позивача взагалі відсутній умисел на вчинення правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Надання медичної документації, яка відсутня в ЕСОЗ, навіть якщо з такої документації не вбачається наявність підстав для виключення особи з військового обліку, є обов`язком самого військовозобов`язаного який направляється на ВЛК. Більш того, такий обов`язок обумовлений необхідністю детального дослідження стану здоров`я військовозобов`язаного з метою прийняття повного та обґрунтованого висновку щодо його придатності/непридатності до військової служби.

Необхідність надання медичних документів передбачена вимогами п. 3.4,3.5 Положення 402, та на переконання позивача, вони мали б значення для членів ВЛК під час проведення його експертизи.

Будь-які докази вручення ОСОБА_1 направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, реєстрації такого направлення в журналі реєстрації направлень в матеріалах справи відсутні.

Матеріали справи також не містять належних доказів на підтвердження факту відмови позивача від проходження ВЛК за направленням, не надано акту, який мало бути складено у разі відмови ОСОБА_1 від проходження вище вказаної комісії.

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_10 не дотримано процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності та встановленого порядку направлення ОСОБА_1 на медичний огляд.

Жодного доказу на підтвердження порушення позивачем вимог абз 4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за обставин, що викладених в оскаржуваній постанові представником відповідача до суду не надано. Водночас в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, зокрема, які свідчили б про вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова складена з порушенням норм КУпАП та підлягає скасуванню, тому вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). Згідно положень ст. 289 КУпАП в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Верховний Суд у постанові від 22 червня 2021 року у справі № 120/5780/20-а висловив правову позицію про те, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до положень п. 14 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3 у разі якщо копія постанови надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається повідомлення про вручення поштового відправлення.

Всупереч вимогам наведеної норми відповідачем не надано доказів направлення у встановленому законом порядку копії оскаржуваної постанови, відтак, не підтверджено належними доказами дати отримання позивачем направленої постанови. Тому суд при вирішенні питання про поновлення строків виходить з того, що ОСОБА_1 стало відомо про оскаржувану постанову 06.11.2025 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження. Вказане твердження відповідач не спростував. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся направив позов до суду 10.11.2025 - у десятиденний строк з дня коли йому стало відомо про наявність постанови. Тому наявні підстави для поновлення строку звернення до суду з позовом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з позовом щодо оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП про накладення штрафу, не порушив передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір в розмірі 968,96 гривень, а також поніс витрати на оплату правничої допомоги в сумі 8000 грн., які у зв`язку з задоволенням позову підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 286, 243,250 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання позову про скасування постанови т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № Х 04/25-174 від 21.04.2025.

Скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № Х 04/25-174 від 21.04.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 500,00 грн.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на сплату судового збору у розмірі 968 ( дев`ятсот шістдесят вісім) грн.. 96 коп. та 8000 ( вісім тисяч) грн. витрат на оплату правничої допомоги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ