Справа № 140/8937/25
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Кропивницький Справа № 140/8937/25

провадження № 2-іс/340/749/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- стягнути з ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) безпідставно набуті кошти у розмірі 140 000,00 (сто сорок тисяч) гривень на користь Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Позов вмотивовано тим, що відповідач самовільно залишив військову службу 01.11.2022 та з вказаної дати припинив виконував обов`язки військової служби, тому, ОСОБА_1 безпідставно отримав додаткову винагороду (грошове забезпечення) за листопад 2022 року на суму 140 000,00 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 передано адміністративну справу №140/8937/25 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, на розгляд Кіровоградському окружному адміністративному суду за підсудністю.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі № 140/8937/25 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також зазначеною ухвалою суду запропоновано відповідачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, подати до суду докази сплати заборгованості.

Ухвалу суду від 15 вересня 2025 року відповідач отримав (а.с. 51, 53).

У встановлений ухвалою суду від 15 вересня 2025 року, строк відзив на позовну заяву не подано.

Також, станом на день винесення рішення у справі, відзив на позовну заяву не подано.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.10.2022 №277 солдата ОСОБА_1 , у зв`язку з тривалим лікуванням з 03.10.2022 року увільнено із займаної посади та зараховано розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 .

31.10.2022 за вх.№694/3597 солдату ОСОБА_1 видано направлення №805 на стаціонарне реабілітаційне лікування до військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_1 (СРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »).

Відбувши на лікування до військової частини НОМЕР_5 , відповідач відразу після від`їзду за допомогою телефонного зв`язку повідомляв командування військової частин НОМЕР_1 про обставини проходження лікування. В подальшому на зв`язок перестав виходити та не повернувся до військової частини.

Згідно з наказом № 1464 від 20.11.2023 командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) призначено службове розслідуванні стосовно солдата ОСОБА_1 , за фактом нез`явлення на службу з медичного закладу.

В рамках проведеного розслідування встановлено, що після відбуття до військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_1 (СРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні, амбулаторному огляді у військовій частині НОМЕР_5 , в тому числі і цивільних закладах охорони здоров`я зони відповідальності в період часу з 01.11.2022 по 17.10.2023 не перебував.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 13.12.2023 № 1289 службове розслідування стосовно ОСОБА_1 завершено, оголошено останньому сувору догану та зобов`язано начальника фінансове економічної служби провести перевірку та виплату грошового забезпечення.

Згідно довідки по солдату ОСОБА_1 від 09.06.2025 року № 509 загальна сума переплати становить 140 000,00 грн, (детальний розрахунок: переплата за листопад 2022 року: по грошовому забезпеченню з урахуванням податків - 00 грн; по додатковій грошовій винагороді - 140 000 грн; разом за листопад 2022 року переплата становить 140 000.00 грн).

Також, 14.12.2023 за вих. № 694/6233 до Територіального управління Державного бюро розслідування у місті Краматорську (далі - ТУ ДБР) направлено повідомлення про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, за ознаками ч.4 ст. 408 КК України.

13 травня 2025 року Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Краматорськ Донецької області, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про реєстрацію кримінального провадження №0016987 за ознаками ч.5 ст. 407 КК України по факту самовільного залишення військовослужбовцем солдатом ОСОБА_2 військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260).

Відповідно до п.12 розділу І Порядку №260 військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.

Отже, у період перебування військовослужбовця за ним зберігається виплата грошового забезпечення.

Водночас, згідно з п.15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Враховуючи, що відповідач з 01.11.2022 не прибув до місця розташування підрозділу, де проходив військову службу та з 01.11.2022 був відсутній на служби, суд вважає, що на підставі п.15 Порядку №260 відповідач не мав права на виплату грошового забезпечення за час відсутності відповідача на службі без поважних причин.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 №160-IX (далі Закон №160-IX).

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди (ст. 4 Закону №160-IX).

Згідно з ч.4 ст.3 Закону №160-IX переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій (п.1 ч.1 ст.6 Закону №160-IX).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону №160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі змістом цієї норми, зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

Водночас стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.

Так не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, що не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.

Оскільки відповідач з 01.11.2022 не прибув до місця розташування підрозділу, де проходив військову службу та був відсутній на військовій службі, суд вважає, що відповідач діяв недобросовісно та за листопад 2022 року безпідставно отримав грошове забезпечення на суму 140 000 грн, що підтверджується довідкою про розмір переплати солдату ОСОБА_1 від 09 червня 2025 року № 509.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих ним коштів під час фактичного невиконання обов`язків військової служби.

З огляду на викладене, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи те, що позивачем свідки у справі не залучались, експертизи не проводились, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 139, 243 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) безпідставно набуті кошти у розмірі 140 000,00 (сто сорок тисяч) гривень на користь Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено протягом тридцяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН