Справа № 420/10352/25
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/10352/25

Суддя першої інстанції: Бутенко А.В.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 09.06.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафрост» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

08.04.2025 товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Аквафрост» звернулося до суду з позовом до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 19.02.2025 №UA205140/2025/000071/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Волинська митниця необґрунтовано та безпідставно дійшла до висновку стосовно не подання товариством документів, визначених ч.2, ч.4 ст.53 Митного кодексу України. До митного оформлення було надано всі необхідні документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та дозволяли митному органу застосувати основний метод визначення митної вартості імпортованих товарів у відповідності до п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються). В ході здійснення митних процедур, Одеською митницею не спростовано визначеної вартості товару за основним методом, а посилання у спірному рішенні на подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для не застосування обраного ним методу її визначення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 позов задоволений з підстав того, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню, та до митного органу декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом і визначив митну вартість за резервним методом.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає про правомірність дій Волинської митниці щодо прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, оскільки документи, які надані позивачем до митного органу на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Апелянт вказує, що зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 МК України, стали підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

Розгляд апеляційної скарги у справі здійснюється апеляційним судом у змішаній формі відповідно до п.112 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 №1845/0/15-21.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.08.2022 між ТОВ «Аквафрост» (покупець) та компанією «Sudamericana De Alimentos Sociedad Limitada» (Шапела, Іспанія; постачальник) укладено контракт №25/08/22-101, за умовами якого постачальник зобов`язується передати покупцю товар, зазначений в інвойсі до цього контракту, а покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість, в термін і на умовах, передбачених цим контрактом. Номенклатура, асортимент, кількість і вартість, а також інші необхідні характеристики товару, попередньо узгоджені сторонами, вказуються в інвойсі, який є невід`ємною частиною даного контракту.

На виконання вимог вказаного контракту сторонами погоджено поставку товару, внаслідок чого постачальником було виставлено інвойс (рахунок-фактура) №CSA24/1162 від 23.12.2024 на товар «заморожене філе хеку (Merluccius Hubbsi) Seafrozen» на загальну суму 91781,9дол. США., умови поставки: CFR Клайпеда, Литва. Згідно з додатком до інвойсу від 13.02.2025 загальна вартість товару становить 67530,40дол.США.

З метою митного оформлення імпортованого товару, 17.02.2025 декларантом позивача подано до Волинської митниці митну декларацію №25UA49U3 на імпортований товар на загальну суму 67530,40дол.США.

На підтвердження заявленої митної вартості товару, декларантом було подано наступні документи: рахунок-фактуру (proforma invoice) №EXPO4553 від 05.12.2024, №EXPO4554 від 05.12.2024, №EXPO4557 від 05.12.2024, №CSA24/1043 від 19.11.2024; рахунок-фактуру (comercial invoice) №CSA24/1070 від 27.11.2024, №CSA24/1162 від 23.12.2024, додаток до інвойсу №CSA24/1162 від 23.12.2024; автотранспортну накладну (Road consignment note) від 13.02.2025; міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво (Veterinary certificate) LT 0369172/305 від 08.02.2025; декларацію про походження товару (declaration of origin) №CSA24/1162 від 23.12.2024; платіжний документ, що підтверджує вартість товару №109 від 18.12.2024, №150 від 28.01.2025; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №130 від 17.02.2025, №VPO23370 від 12.02.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №17/02-1 від 17.02.2025; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 01.12.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №25/08/22-101 від 25.08.2022; договір про надання послуг митного брокера №80 від 08.07.2024; договір (контракт) про перевезення №20/07/2023 від 20.07.2023, №24LOG08/38 від 01.08.2024, №3 від 11.02.2025; інформацію про позитивні результати державних видів контролю №12493557 від 17.02.2025; митну декларацію країни відправлення №25LTLU900005B2E3A4 від 13.02.2025.

Митну вартість поставлених товарів, позивач визначив за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються.

Однак, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого позивачем по зазначеній митній декларації, Волинська митниця встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

відповідно гр.44 митної декларації надані рахунки-фактури від 23.12.2024 №CSA24/1162 (91781,9 дол.США), від 19.11.2024 №CSA24/1043 (52933,7 дол.США), від 27.11.2024 №CSA24/1070 (49410 дол.США) на загальну суму 194125,6 дол.США, що суперечить вартості за товар, зазначеній в гр.22 ЕМД - 67530,4 дол.США; числового розрахунку щодо заявлених вартісних та кількісних числових значень декларантом не надано;

надані рахунки-проформи датуються 05.12.2024, рахунки-фактури датуються груднем та листопадом 2024, однак оплата за товар здійснена, згідно банківських платіжних документів №109 та №150 груднем 2024 та січнем 2025, що унеможливлює віднесення наданої оплати за товар до даної поставки. Оплата за товар здійснена у сумі 191920,91 дол.США (135532,6 дол.США (від 28.01.2025 №150) та 56388,31 дол.США (від 18.12.2024 №109), що не відповідає загальній вартості товарів у вищезазначених рахунків-фактур на сумарну вартість 194125,6 дол.США;

відповідно до рахунка-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 12.02.2025 №VPO23370 вартість транспортних послуг становить 1798,5 євро що суперечить вартості, зазначеній в гр.21 ДМВ на загальну суму 1309,57 євро;

згідно рахунку на оплату від 17.02.2025 №130 витрати на транспортування по маршруту Клайпеда (Литва) п/п Ягодин ( Україна) становлять 71000грн. Відстань даного маршруту орієнтовно 978км; транспортні витрати становлять 72,6грн/км (71000/978). Згідно вищезазначеного документа вартість транспортування по маршруту п/п Ягодин Київ становить 44000грн., відстань даного маршруту орієнтовно 510км, що становить 86,3грн/км (44000/510). Вказане свідчить про заниження транспортних витрат до кордону України та про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості;

прайс-лист товару від 01.12.2024 є пропозицією експортера Compania Sudamericana De Alimentos на найменування товарів, поданих до митного оформлення, інформацію від виробника, зазначеного в гр.31 ЕМД - 2594 AR B/P Beagle I (Nietos De Antonio Baldino S.A.), AR. не надано. Відповідно до VII статті ГАТТ прайс-лист повинен бути виданий виробником товару для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу. Також зазначаємо, що датою виставлення прайс-листа є грудень 2024, що на момент виставлення рахунків-фактур №CSA24/1043 та №CSA24/1070 є неактуальним, адже датою виставлення інвойсів є листопад 2024.

На підставі зазначеного, відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, Волинською митницею було зобов`язано декларанта протягом 10 днів надати (за наявності) додаткові документи, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортних послуг (за наявності оплати); транспортні (перевізні) документи; банківські платіжні документи, що стосуються товару (за наявності); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На виконання вимог митного органу, 18.02.2025 декларант надав лист, в якому повідомив, що до митного оформлення надано усі документи та додаткових надаватись не буде.

За результатом розгляду документів, наданих до митного оформлення, 19.02.2025 рішенням №UA205140/2025/000071/2 Волинська митниця здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару за резервним методом, яким митну вартість товарів: №№1,2 скориговано до рівня 5,0101 дол. США/кг., №3 скориговано до рівня 4,50дол. США/кг.

Не погоджуючись з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Так, за визначенням, наведеним в п.24 ч.1 ст.4 Митного кодексу України (надалі МК України), митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст.51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту визначені в ст.57 МК України.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 9.

Стаття 53 МК України визначає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина 2 вищезазначеної статті містить перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Такими, зокрема, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 1 ст.54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.5 ст.58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Так, предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення митного органу про коригування митної вартості товарів від 19.02.2025 №UA205140/2025/000071/2.

В даному випадку, із оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару вбачається, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано за основним методом з тих підстав, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з наведеним, Волинською митницею визначено митну вартість товару за резервним методом.

При цьому, за наслідком проведення митних процедур, відповідачем встановлено, що у наданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, зокрема, стосовно числових значень вартості товару (надані рахунки-фактури виставлені на суму 194125,6дол.США, в митній декларації вартість зазначено 67530,4дол.США). Також, митний орган вказав не відповідність дат в рахунках-проформах (05.12.2024) та платіжних документах за імпортований товар (грудень 2024, січень 2025) та розбіжностях в загальних сумах сплати за товар. Разом з тим, митниця зауважила на неузгодженість сплачених сум за транспортно-експедиційні послуги (в рахунку-фактурі 1798,5євро, в митній декларації - 1309,57євро) та про заниження транспортних витрат до кордону України. Крім того, зазначено також про не ненадання прайс-листа з інформацією від виробника товару, вказаного у митній декларації, при цьому, наданий прайс-лист від 01.12.2024 неактуальний, оскільки інвойси датовані листопадом 2024.

В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані при декларуванні товару відомості та подані документи не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації, та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом. При цьому, суд першої інстанції зауважив, що митний орган не надав доказів того, що надані позивачем документи для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Перевіривши матеріали справи та надаючи оцінку обставинам, які викликали у відповідача сумнів щодо заявленої позивачем митної вартості товару, судова колегія зазначає наступне.

Так, в оскаржуваному рішенні, митний орган зазначає, що відповідно гр.44 митної декларації надані рахунки-фактури на загальну суму 194125,6 дол.США, що суперечить вартості за товар, зазначеній в графі 22 митної декларації - 67530,4дол.США, числового розрахунку щодо заявлених вартісних та кількісних числових значень декларантом не надано.

Судова колегія вважає неспроможними такі доводи, зазначаючи, що поставка імпортованого товару відбулась на підставі інвойсу №CSA24/1162 від 23.12.2024 на загальну суму 91781,90дол.США. При цьому, згідно з додатком до інвойсу від 13.02.2025 (який надавався декларантом до митного органу) загальна вартість товару становить 67530,40дол.США, що відповідає заявленій позивачем сумі в митній декларації №25UA49U3 від 17.02.2025.

Слід зауважити, що вказані відомості в додатку до інвойсу №CSA24/1162 від 23.12.2024 надавали можливість митному органу ідентифікувати партію товару, що заявлена до митного оформлення, зокрема загальна вартість партії товару, номерні знаки транспортного засобу, кількість та найменування товару, що кореспондуються з іншими документами, які надавались позивачем до Волинської митниці.

Стосовно доводів митного органу, що надані рахунки-проформи датуються 05.12.2024, рахунки-фактури - груднем та листопадом 2024, однак оплата за товар здійснена згідно банківських платіжних документів №109 від 18.12.2024 та №150 від 28.01.2025, що унеможливлює віднесення наданої оплати за товар до даної поставки, слід зазначити наступне.

Як зазначалось вище, заявлений до митного оформлення товар постачався за інвойсом №CSA24/1162 від 23.12.2024, що містить посилання на проформу інвойс №4554 від 05.12.2024, згідно якого умовами оплати є 30% вартості партії товару попередня оплата та 70% вартості партії товару за 7 робочих днів до прибуття товару. Загальна вартість партії товару за проформою інвойсом №4554 від 05.12.2024 - 92819,30дол.США, розмір попередньої оплати - 27845,79дол.США, яка не виходить за межі суми платежу за платіжною інструкцією №109 від 18.12.2024 (56338,31дол.США), що містить в тому числі посилання на зазначену проформу інвойс (№4554). Загальна сума за інвойсу №CSA24/1162 від 23.12.2024 становить 91781,90дол.США, тобто, з урахуванням здійсненої попередньої оплати, залишок складає 63936,11дол.США, що так само не виходить за межі суми, зазначеної в платіжній інструкції №150 від 28.01.2025 (135532,6дол.США). При цьому, графа «призначення платежу» містить інформацію про номер і дату інвойсу, які співпадають із інвойсом, за яким здійснювалася поставка партії товару, заявленої до митного оформлення.

З урахуванням наведеного, доводи відповідача щодо неможливості перевірити відомості, що підтверджують вартість товару, не знайшли свого підтвердження.

Більш того, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Разом з тим, у постанові від 17.04.2018 по справі №815/329/17, від 01.03.2023 у справі № 420/18880/21 Верховний Суд зробив висновок, що навіть відсутність оплати за товар не впливає на митну вартість такого з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Також безпідставними є твердження відповідача про наявність суперечностей у відомостях стосовно вартості транспортно-експедиційних послуг, зокрема, що у рахунку-фактурі від 12.02.2025 №VPO23370 вартість послуг становить 1798,5євро, в графі 21 митної декларації - 1309,57євро.

Так, на виконання умов контракту від 25.08.2022 та згідно з інвойсом №CSA24/1162 вiд 23.12.2024 покупець поставив у власність позивача в порт призначення Клайпеда (Литва) товар транспортом контейнер №FBIU5161496 в загальній кількості вага брутто склала 27500кг.

Колегія суддів приймає до уваги пояснення позивача, що предметом митного оформлення є лише частина зазначеного товару вагою брутто 20024кг. з контейнеру №FBIU5161496, тому, вартість транспортних витрат з обробки частини вантажу складає 1309,57євро.

Крім того, між ТОВ «Аквафрост» (замовник) та ТОВ «Іден-транс» (перевізник) укладено договір від 20.07.2023 №20/07/2023 про перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях.

На підтвердження транспортних витрат, позивачем до митного оформлення було надано довідку про транспортні витрати №17/02-1 від 17.02.2025, відповідно до якої автопоїзд (VОLVО-держ. №№В08489ВМ, ВО9739ХТ) виконує перевезення вантажу за маршрутом м.Клайпеда (Литва) - м.Київ (Україна), витрати складають 115000грн., а саме: м.Клайпеда - до пункту перетину кордону п/п Ягодин (Україна) 870км., 71000грн.; п/п Ягодин (Україна) - до місця розвантаження м.Київ 540км, 44000грн. Навантажувальні роботи за рахунок відправника. Страхування вантажу не проводилось.

На виконання перевезення вантажу за маршрутом м.Клайпеда (Литва) - м.Київ (Україна) надано рахунок на оплату №130 від 17.02.2025.

Таким чином, надані позивачем до митниці документи на підтвердження транспортних витрат, не можуть ставити під сумнів зміст довідки про транспортні витрати, яка містить усі необхідні дані, в тому числі чисельні та підтверджує витрати на транспортування товару.

Доводи апелянта про заниження транспортних витрат до кордону України та щодо наявності ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості не можуть бути обґрунтованими, оскільки відповідачем не спростовано зміст та розрахунки транспортних витрат, понесених товариством за перевезення вантажу.

Необґрунтованими є також твердження відповідача, що до митного оформлення не надано пакувального листа з інформацією від виробника товару, вказаного у митній декларації, а наданий прайс-лист від 01.12.2024 неактуальний, оскільки інвойси датовані листопадом 2024, виходячи з того, що пакувальний лист, в розумінні ч.2 ст.53 МК України, не є обов`язковим документом, що підтверджує митну вартість товарів.

Крім того, зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару не вбачається, яким саме чином ненадання позивачем пакувального листа вплинуло на достовірність визначення декларантом задекларованої митної вартості. На думку колегії суддів, вказані обставини жодним чином не свідчать про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи містили розбіжності, є необґрунтованими.

Позивачем, при здійсненні імпортування товару на митну територію України, на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною контракту, було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого частиною 2 статті 53 МК України.

При цьому, ст.53 МК України врегульовано порядок підтвердження декларантом заявленої митної вартості та її перевірки митницею, яка не містить жодних вимог щодо необхідності додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 20.03.2024 у справі №815/762/18.

Відповідно до ст.ст.189, 190 Господарського кодексу України, ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

Частина 2 ст. 53 МК України містить вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митниці право направляти декларанту вимогу про надання додаткових документів.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Аналіз графи 33 рішення про коригування митної вартості товарів, що оскаржується свідчить про те, що відповідач не зазначив жодних конкретних підстав щодо не підтвердження числових значень складових митної вартості імпортованого товару та які саме документи містять розбіжності.

Крім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження неможливості застосування усіх попередніх методів визначення митної вартості згідно з вимогами ст.57 МК України, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що відповідачем необґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

Таким чином, позивачем надано достатню кількість документації, яка не містить розбіжностей, дані якої піддаються обчисленню та підтверджують ціну товару, а тому оскаржуване рішення митного органу про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, при вирішенні справи суд першої інстанції правильно встановив обставини, які мають значення для справи, а тому рішення суду в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Волинську митницю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.А. Шевчук О.В. Яковлєв