Справа № 200/6931/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року справа №200/6931/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року (головуючий суддя І інстанції Чекменьов Г.А.), складеного в повному обсязі 17 січня 2025 року у справі № 200/6931/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення від 04.09.2024 № 2000-0304-9/157290 про відмову у призначенні довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів»;

зобов`язати призначити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () від 04.09.2024 № 2000-0304-9/157290 про відмову у призначенні довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у справі № 200/6931/24 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що довічне грошове утримання судді у відставці обчислено відповідно до норм діючого законодавства.

Сторони в судове зсідання не викликались, про розгляд справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30 липня 2024 року рішенням Вищої ради правосуддя № 2325/0/15-24 звільнена з посади судді у відставку.

Наказом Теребовлянського районного суду Тернопільської області № 73-К від 26.08.2024 відрахована зі штату та займаної посади у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Згідно з виданою довідкою стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання включає роботу суддею Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області з 07.06.2007 по 30.07.2024, що складає 17 років 01 місяць 24 дні та стаж роботи відповідно до частини 2 статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» заступником начальника, начальником відділу реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, що складає 03 роки.

Позивач 28.08.2024 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. За принципом екстериторіальності органом, що перераховуватиме пенсію обрано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.09.2024 номер справи 57 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу.

Спірним рішенням зазначено, що згідно з наданим позивачем до заяви від 28.08.2024, страховий стаж позивача становить 37 років 8 місяців 27 днів, у тому числі на посаді судді 17 років 0 місяців 12 днів (згідно СПОВ зараховано по 30.06.2024). ОСОБА_1 до страхового стажу зараховані всі періоди роботи.

В довідці відсутній запис «дата зарахування» та «дата звільнення» стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) за посадою заступник начальника начальник відділу реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя, але зазначено стаж 3 роки.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 10.08.1989, ОСОБА_1 з 03.04.2002 по 19.06.2007 працювала на посаді заступник начальника начальник відділу реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя, що становить більше 3 років.

На підставі наведеного відмовлено у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача при розгляді заяви є порушеними, що є підставою для скасування рішення пенсійного органу та зобов`язання призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Суд погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Абзацом четвертим пункту 34 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI (чинний на час звільнення позивача у відставку) встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону № 2862-ХІІ на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

У рішенні № 10-рп/2013 від 19.11.2013 Конституційний Суд України, серед іншого, зазначив, що «[…] відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді. Наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання».

Відповідно до статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992 (редакції, чинній на момент призначення позивача на посаду судді) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах. Київському і Севастопольському міських судах. Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Статтею 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя. Вищої ради юстиції. Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (частина друга статті 137).

Законом України від 21 грудня 2016 року № 1798-VІІІ «Про Вищу раду правосуддя» (набрав чинності 05 січня 2017 року) пункт 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VІІІ доповнено абзацом четвертим такого змісту: «Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)».

Пунктом 1 Указу Президента України за № 584/95 від 10.07.1995 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (редакції, чинній на момент призначення позивача на посаду судді Волинського обласного суду) встановлено що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Аналіз вказаної норми у її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що у зв`язку з набранням чинності Законом № 2447-VIII, яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Водночас, частина 1 статті 7 Закону № 2862-ХІІ, яка була чинною на час обрання позивача на посаду судді, визначалось, що суддею міг бути громадянин України, який мав стаж роботи в галузі права не менш як три роки.

З огляду на зазначене, право на зарахування стажу роботи в галузі права три роки мають судді, яких було призначено на посаду судді вперше згідно з вимогами, встановленими Законом № 2862-XII на день їх обрання.

Наведене свідчить про наявність у позивача права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додатково трьох років роботи в галузі права.

Отже, на момент звільнення у відставку позивач мала право зарахування до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, також період роботи на посаді заступник начальника начальник відділу реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя, що становить більше 3 років та зарахована при звільненні у відставку в необхідній кількості 3 роки.

Саме таке формулювання вказане в рішенні Вищої ради правосуддя № 2325/0/15-24 від 30 липня 2024 року та довідці про стаж Теребовлянського районного суду Тернопільської області.

Таким чином, відповідачем безпідставно не зараховано до стажу роботи позивача як судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період роботи на посаді заступник начальника начальник відділу реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя в кількості 3 років відповідно до періоду роботи з 03.04.2002 по 19.06.2007, в зв`язку з чим спірне рішення підлягає скасуванню із зобов`язанням призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у справі № 200/6931/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2025 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко

І.Д.Компанієць