Справа № 600/5899/24-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/5899/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Нагез О.О.,

представників позивача Бакуліна О.Ю., Бойчук Н.М.,

представника відповідача Агатія В.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Нижньодністровська ГЕС" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області:

- № 00000/27096/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 14243323 грн;

- № 00000/27097/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 11751545 грн;

- № 00000/27099/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року, яким на підставі статті 120 -1 ПК України застосований штрафу у розмірі 79254 грн;

- № 00000/27150/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб військового збору у розмірі 41545,80 грн;

- № 00000/27151/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) у розмірі 3462,15 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що протягом перевіряємого періоду ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС» були укладені договори з ТОВ ТД «Вінтранстінвест», ПП «ДОК МІК», ТОВ «ІБК Граніт», які перебували на обліку ДПС України, в перевіряємому періоді згідно даних ЄРПН декларували придбання у значній кількості обсягів робіт, послуг, товарів. Зазначеними підприємствами надано відповідачу первинні бухгалтерські документи з власними контрагентами на підтвердження наявності матеріальної та технічної можливості виконувати роботи, на об`єктах ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС». Позивач вказав, що факт реального виконання договорів, укладених з ТОВ "ІНВЕСТИЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ „ГРАНІТ, ПП "ДОК МІК", ТОВ ТД «Вінтранстінвест», підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт та послуг форми КБ-3 та актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2, податковими накладними. Позивач вважає безпідставними посилання податкового органу щодо співвідношення кількості працюючих до обсягу виконаних робіт/послуг, яке, на думку останнього, ставить під сумнів можливість виконання даних робіт/послуг, оскільки відсутність трудових ресурсів безпосередньо у контрагента не може свідчити про нереальність господарських операцій, оскільки вони (трудові ресурси) могли бути залучені за умови укладення договору цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу. Позивач стверджує, що у законодавстві відсутні обмеження щодо використання у господарській діяльності найманої праці виключно за трудовими договорами. Під час проведення перевірок посадовим особам контролюючого органу були подані відповідні договори та інші первинні документи щодо взаємовідносин ТОВ ТД "Вінтранстінвест", ПП "ДОК МІК", ТОВ "ІБК Граніт" з власними контрагентами. Також позивач вказує на відображені в обліку та підтвердження первинними документами операцій з ТзОВ "ЗАХІДСПЕЦЕНЕРГОРЕМОНТ", ТОВ ТД "Вінтранстінвест", ПП "ДОК МІК", ТОВ "ІБК Граніт", які відображені у складі собівартості реалізованої продукції оскільки згідно з переліком робіт носять регулярний систематичний характер поточного ремонту, підтримання споруд та об`єктів в робочому стані, а також створення тимчасових фортифікаційних споруд, а тому такі витрати мають бути віднесені до витрат поточного періоду, зокрема, до витрат виробничої собівартості.

Також позивач вказує, що висновки про відсутність достатніх як трудових і матеріальних ресурсів для проведення відповідних обсягів робіт контрагентами контролюючим органом здійснено на підставі податкової інформації, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, не може бути підставою для висновків про порушення податкового законодавства, оскільки така інформація носить інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку.

Позивач також не погоджується з висновком щодо заниження податкових зобов`язання рядку 4 Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 ст. 198 та п. 199.1 ст. 199 Кодексу за операціями що оподатковуються за основною ставкою» на загальну суму 1215803 грн у взаємовідносинах з АТ «НЕК Укренерго», оскільки ціна на електричну енергію, яка постачається з метою врегулювання небалансів, є такою, що склалася на ринку електричної енергії та/або підлягає державному регулюванню, то база оподаткування ПДВ за операціями з постачання такої електричної енергії визначатиметься виходячи з її договірної (контрактної) вартості без урахування ціни придбання. Таким чином, донарахування зобов`язань з податку на додану вартість є безпідставним та таким, що не відповідає нормам ПК України та Закону України «Про ринок електричної енергії».

Крім того, позивач не погоджується із висновками актів податкового органу щодо відносин з ТОВ «ВІМ Україна», оскільки в процесі господарської діяльності ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС», виникла необхідність придбання спеціалізованого електротехнічного обладнання, яке відповідає технічним та якісним характеристикам предмету закупівлі, що вже перебуває на території ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС» та вмонтоване в майно (приміщення), яке перебувало в оренді ТОВ «ВІМ УКРАЇНА» згідно договору оренди майна від 14.05.2018 року за реєстровим номером 948. З огляду на те, що зазначене обладнання, вмонтоване в майно замовника, було виготовлено під його габарити на замовлення та за кошти ТОВ «ВІМ Україна», становить єдину систему функціонального призначення, що поліпшує об`єкт, та до цього часу знаходиться у змонтованому стані на території товариства, - придбати аналогічне обладнання з технічних причин неможливо. Таким чином, позивач вважав за доцільне застосувати переговорну процедуру з метою закупівлі вищезазначеного спеціалізованого комплексу електротехнічного обладнання на підставі п.2 ч.2 статті 40 Закону України «Про публічні закупівлі». В результаті проведення переговорної процедури укладено договір №280 від 22.09.2021р. з ТОВ «ВІМ Україна» на суму 10082111,69 грн з ПДВ, а в подальшому з ТОВ «ВІМ Україна» були укладені акти зарахування зустрічних однорідних вимог. Вказані обставини були відомі податковому органу під час проведення перевірки, а тому висновок щодо нереальності операцій з ТОВ «ВІМ Україна» спростований самим актом перевірки та наданими до перевірки первинними документами.

Також позивач не погоджується з висновками актів перевірок в тій частині, що за перевіряємий період, внаслідок порушення податкового законодавства донараховано податок на доходи фізичних осіб. Згідно звітів про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт працівникам підприємства видавались готівкові кошти на господарські потреби згідно відомостей. Проте, перевіркою ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС встановлено, факти проведення працівниками підприємства готівкових розрахунків без подання одержувачем належно оформлених, згідно із законодавством України, платіжних документів (товарного, фіскального чека, розрахункової квитанції, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, тобто встановлено випадки подання підзвітними особами звітів про використання коштів із розрахунковими документами, які не відповідають формі та змісту розрахункового документа. У зв`язку з цим, позивач зазначає, що у зв`язку з військовою агресією рф з об`єктивних причин частина готелів міст України припинила розселення громадян. З метою недопущення порушення прав працівників та забезпечення належного проживання їх у відрядженнях, наказом товариства № 34 від 24.02.2022 року було встановлено максимальну суму витрат за наймання житла, яка може бути використана без підтвердних документів. Прийняття такого рішення були обумовлено необхідністю поселення працівників під час відряджень у приватних квартирах громадян. З огляду на те, що звичайна фізична особа не має можливості видати розрахункові документи, такі документи працівниками не надавалися. Одночасно, відсутність таких розрахункових документів у надзвичайних ситуаціях в умовах воєнного стану, не свідчить про те, що такі витрати не існували.

З вказаних підстав позивач вказує на протиправність прийнятих рішень та просив суд задовольнити позов.

Відповідач заперечував проти задоволення позову та зазначив, що в ході проведення перевірки встановлено, що фінансові господарські операції з контрагентами ТОВ ТД «Вінтранстінвест», ПП «ДОК МІК», ТОВ «ІБК Граніт» носять характер нереальності їх здійснення, оскільки у вказаних контрагентів відсутні власні та/або залучені трудові ресурси, відсутні необхідне обладнання для виконання відповідних робіт, відсутності покупних матеріальних ресурсів та власних та/або залучених технічних засобів достатніх для виконання таких робіт. Відповідач вказує, що для виконання ремонтно-будівельних робіт, передбачених договорами та розрахованих в проектно-кошторисній документації на ТОВ ТД „Вінтранстінвест, ПП „ДОК МІК, ТОВ „ІБК Граніт в періодах, які охоплюються перевіркою, перебувало недостатня кількість людей, що фактично унеможливлює виконання таких робіт. Враховуючи вищенаведене податковий орган вважає, що спірні фінансово-господарські операції між ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС та ТОВ ТД „Вінтранстінвест, ПП „ДОК МІК , ТОВ „ІБК Граніт носять характер відсутності фактичного отримання та нереальності. У ході проведення аналізу матеріалів податкової звітності, реєстраційних документів, звітів та інших документів, встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів. Також податковий орган вважає неправомірне оформлення первинних документів ТОВ ТД „Вінтранстінвест, ПП „ДОК МІК, ТОВ „ІБК Граніт за операціями з виконання ремонтно-будівельних робіт, оскільки документи не відображають реальності їх виконання. Неправомірне внесення записів до регістрів бухгалтерського обліку, перенесеним неправдивої інформації із регістрів бухгалтерського обліку до фінансової звітності, неправомірне визначення показників податкової звітності з ПДВ по податковому кредиту з отримання послуг з виконання ремонтно-будівельних робіт. Враховуючи вищевикладене, проведеною перевіркою не встановлено реальність отримання ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС робіт, послуг щодо виконання ремонтних робіт як капітальних так і поточних, саме від ТОВ ТД „Вінтранстінвест, ПП „ДОК МІК, ТОВ „ІБК Граніт, у зв`язку з чим ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС безпідставно відображено в бухгалтерському обліку господарські операції, які фактично не відбулися, а лише відображені на первинних документах. Відповідач стверджує, що ТОВ ТД „Вінтранстінвест, ПП „ДОК МІК, ТОВ „ІБК Граніт здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам, в тому числі і для ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС.

Також податковий орган вказав, що фінансово-господарські операції між ТОВ „ВІМ-Україна на реалізацію обладнання ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС в сумі 8 401759,74 грн (без ПДВ) носять характер нереальності та отримання вказаного вище обладнання від невстановлених осіб та не включило до складу інших операційних доходів безоплатне отримання ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС». Відповідач зазначає, що у ТОВ „ВІМ-Україна станом на 01.01.2021 року були відсутні залишки запасів та основних засобів. Також, при аналізі баз даних ІС «Податковий блок» встановлено відсутність відомостей щодо придбання ТОВ „ВІМ-Україна обладнання (як на території України, так і за її межами), яке в подальшому у вересні 2021 року було реалізовано ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС. Проте, відповідно до даних ЄРПН встановлено отримання у 2018-2021 рр. ТОВ „ВІМ-Україна послуг з оренди обладнання від нерезидента Trybe Commercial LTD, British Virgin Islands на загальну суму 69500725 грн, однак для перевірки не представлено жодного документа, який би засвічував виробника /країну походження та технічні характеристика даного обладнання. Також податковий орган вказав, що відповідно до рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №25920 від 05.02.2020 року ТОВ „ВІМ УКРАЇНА (встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Враховуючи вищенаведене податковий орган вважає, що фінансово-господарські операції між ПрАТ „Нижньодністровська ТЕС та ТОВ „ВІМ УКРАЇНА носять характер відсутності фактичного отримання та нереальності, оскільки станом на 01.01.2021 року відсутні залишки запасів та основних засобів. Податковий орган вказує на проведену інвентаризацію майна та товарно-матеріальних цінностей ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС розміщених на об`єктах (об`єкти оподаткування за формою № 20-ОПП), відповідно до якої встановлено наявність обладнання на балансі ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС, проте для перевірки не представлено жодного документа, який би засвічував виробника, країну походження та технічні характеристика даного обладнання, у зв`язку із чим відповідач вважає, що позивачем отримано вказаного вище обладнання від невстановлених осіб на загальну суму 8401759,74 гривень.

Крім того, податковий орган зазначає, що в ході перевірки встановлено, що ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС включено до складу собівартості вартість витрат понесених на капітальні ремонти та інше поліпшення основних засобів за 2021-2024. Дані задокументовані ремонтні роботи відносяться до капітального ремонту, а тому на переконання податкового органу неправомірно віднесено позивачем до вартості понесених витрат від господарської діяльності вартість капітальних ремонтів на загальну суму 31025154,86 гривень.

Також, під час проведеної перевірки було встановлено, що позивачем включено до складу витрат витрати на відрядження, а саме проживання, без підтверджуючих документів на суму 216900 грн, у зв`язку із чим протиправно завищено задекларовані показники у рядку 2130 Звіту «Адміністративні витрати».

Відповідач зазначив, що у 2021 році ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС віднесено до складу інших операційних витрат «Визнані штрафи, пені і неустойки», нараховані за результатами планової документальної перевірки (акт №4161/ж5/24-13-07-01/30149623 від 11 жовтня 2021 року) на загальну суму 461276,76 грн. та відображено в бухгалтерському обліку у VI кварталі 2021 року записами по рахунках: Д-т 948 «Визнані штрафи, пені, неустойки» та К-т 64 «Розрахунки за податками й платежами» на загальну суму 461276,76 грн. Проте, ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС не відкориговано фінансовий результат за 2021 рік на різниці, що збільшують фінансовий результат від сплачених штрафів на загальну суму 461 277 грн. відповідно до пп. 140.5.11 п. 140.5 ст.140 Податкового кодексу України.

Також встановлено, що ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС за період з липня 2021 року по березень 2024 року не сплачено (перерахування) до бюджету військового збору на загальну суму 3253,50 гривень.

Крім того, відповідач вказує, що за період з 01.07.2021 року по 31.03.2024 року ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС придбано електричної енергії для врегулювання небалансів від ПАТ „НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ „УКРЕНЕРГО, яка у подальшому реалізовувалась в загальній реалізації електроенергії на AT „ОПЕРАТОР РИНКУ та інших СГД ринку електроенергії за цінами, які визначались на ринку електроенергії у відповідних періодах. Проведеною перевіркою питання купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів в перевіряємому періоді встановлено випадки реалізації електроенергії за цінами нижче від придбання такої електроенергії, що призвело до заниження податкових зобов`язань рядку 4 Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 ст. 198 та п, 199.1 ст. 199 Кодексу за операціями, що оподатковуються за основною ставкою» на загальну суму 1215803,0 гривень.

Також відповідач вказує, що відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2024 по справі 127/2604/24, у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 26.05.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Відповідно до вказаних матеріалів встановлено, що службовими особами ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС» запроваджено протиправний механізм виведення у «тіньовий» сектор економіки коштів, що призначені на виконання будівельно - монтажних та ремонтних робіт технологічного обладнання об`єкта критичної інфраструктури шляхом укладення договорів на виконання робіт та надання послуг за завищеною вартістю, а також без фактичного їх виконання. Відповідач зазначає, що службові особи ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС» до своєї протиправної діяльності залучили службових осіб ТОВ «Західспеценергоремонт», ТОВ «Захід-Спецгідроенергомонтаж», ТОВ «Вінтрастінвест», ПП «ДОК МІК». Зокрема, протягом 2021 - 2023 років службові особи ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС» пролобіювали інтереси вищевказаних комерційних структур, провели допорогові закупівлі шляхом умисного розподілу вартості кожного із лотів на суми до 4,9 млн. грн., чим забезпечили укладення договорів без тендерних процедур.

На підставі вказаного податковий орган вважає правомірними оскаржувані податкові повідомлення-рішення та просить відмовити у задоволені позову.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 23.12.2024 року адміністративний позов залишено без руху. 27.12.2024 року позивачем виправлено недоліки адміністративного позову, у зв`язку із цим, судом відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою суду від 16.01.2025 р. задоволено клопотання представника позивача про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У підготовче засідання 03.02.2025 р. з`явились сторони по справі. Судом розглянуто клопотання представника позивача від 21.01.2025 р. про витребування додаткових доказів по справі. Ухвалою суду від 03.02.2025 р. відмовлено у задоволені клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів по справі. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 10.02.2025 року.

У підготовче засідання 10.02.2025 р. з`явились сторони по справі. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 24.02.2025 р., у зв`язку із необхідністю надання сторонами додаткових доказів та пояснень.

У підготовче засідання 24.02.2025 р. з`явились сторони по справі. За результатами судового засідання закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10.03.2025 року.

Судове засідання 10.03.2025 р. не відбулось, у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у Чернівецькій області. Розгляд справи призначено на 07.04.2025 року.

У судове засідання 07.04.2025 р. з`явились усі учасники справи. За результатами судового засідання в судовому засіданні оголошено перерву до 14.04.2025 р., у зв`язку із поганим самопочуттям представника відповідача.

У судове засідання 14.04.2025 р. з`явились усі учасники справи. За результатами судового засідання в судовому засіданні оголошено перерву до 28.04.2025 р., за клопотанням представника відповідача, у зв`язку із його участю в розгляді іншої справи.

У судове засідання 28.04.2025 р. з`явились усі учасники справи. За результатами судового засідання в судовому засіданні оголошено перерву до 26.05.2025 р., за клопотанням представника відповідача, у зв`язку із його перебуванням на лікарняному.

У судове засідання 26.05.2025 р. з`явились усі учасники справи. За результатами судового засідання в судовому засіданні оголошено перерву до 16.06.2025 р.

У судове засідання 16.06.2025 р. з`явились усі учасники справи. За результатами судового засідання в судовому засіданні оголошено перерву до 11.08.2025 р., у зв`язку із необхідністю надання сторонами додаткових доказів та пояснень.

У судове засідання 11.08.2025 р. з`явились усі учасники справи. За результатами судового засідання в судовому засіданні оголошено перерву до 25.08.2025 р., у зв`язку із необхідністю надання сторонами додаткових доказів та пояснень.

У судове засідання 25.08.2025 р. з`явились усі учасники справи. За результатами судового засідання в судовому засіданні оголошено перерву до 29.09.2025 р., з метою надання представнику позивача часу для ознайомлення з матеріалами справи.

У судове засідання 29.09.2025 р. з`явились представники відповідача. Представник позивача надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. В судовому засіданні оголошено перерву до 20.10.2025 року.

У судове засідання 20.10.2025 р. з`явились усі учасники справи. За результатами судового засідання в судовому засіданні оголошено перерву до 06.11.2025 року.

У судове засідання 06.11.2025 р. з`явились усі учасники справи. За результатами судового засідання суд оголосив перерву до 17.11.2025 р. для підготовки сторонами промов у судових дебатах.

У судове засідання 17.11.2025 р. з`явились усі учасники справи. За результатами судового засідання заслухано промови сторін у судових дебатах, після чого суд оголосив перерву до 26.11.2025 р. для проголошення рішення суду.

Судове засідання 26.11.2025 р. не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Розгляд справи призначено на 01.12.2025 року.

В судовому засіданні 01.12.2025 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

На підставі наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 05.06.2024 р. №900-п проведено документальну планову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства "Нижньодністровська ГЕС", результати якої зафіксовано в акті №12420/ж5/24-13-07-01/30149623 від 30.09.2024 р. (том 2 а.с. 85-152)

У вказаному акті зафіксовано наступні порушення податкового законодавства:

- заниження податку на прибуток на загальну суму 11961085 грн;

- заниження податку на додану вартість на загальну суму 8276579 грн;

- встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі по рядку 4 колонки Б Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до п. 198,5 ст. 198 Кодексу за операціями що оподатковуються за основною ставкою» всього в сумі 1215803 грн;

- не включено в повному обсязі суми нарахованих та виплачених доходів фізичним особам, а також суми нарахованих та утриманих з них податків при нарахуванні доходів платникам податків в поданих податкових розрахунках сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податку і сум утриманого з них військового збору у 3 кварталі 2021 року, 1 кварталі 2023 року, 2 кварталі 2023 року;

- донараховано податок на доходи фізичних осіб в загальній сумі 2503,80 грн;

- підприємством не перераховано ПДФО в сумі 39042,00 грн;

- не утримання в повному обсязі та не перерахування до бюджету військового збору на загальну суму 3462,15 грн.

25.10.2024 р. позивач подав заперечення №687/8-11 на акт №12420/ж5/24-13-07-01/30149623 від 30.09.2024 р. (том 2 а.с. 168-178).

07.11.2024 р. Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області від 05.06.2024 р. №900-п, враховуючи заперечення позивача на акт №12420/ж5/24-13-07-01/30149623 від 30.09.2024 р., вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства "Нижньодністровська ГЕС", результати якої зафіксовано в акті №31358/ж5/24-13-07-01/30149623 від 05.12.2024 р. (том 2 а.с. 179-249)

У вказаному акті зафіксовано наступні порушення податкового законодавства:

- заниження податку на прибуток на загальну суму 12046315 грн;

- заниження податку на додану вартість на загальну суму 9401236 грн;

- встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі по рядку 4 колонки Б Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до п. 198,5 ст. 198 Кодексу за операціями що оподатковуються за основною ставкою» всього в сумі 1215803 грн.

12.12.2024 р. позивач подав заперечення №801/13-11 на акт №31358/ж5/24-13-07-01/30149623 від 05.12.2024 р. (том 3 а.с. 4-54).

На підставі актів перевірки №12420/ж5/24-13-07-01/30149623 від 30.09.2024 р. та №31358/ж5/24-13-07-01/30149623 від 05.12.2024 р. прийнято 12.12.2024 р. податкові повідомлення-рішення:

- № 00000/27096/Ж10/24-13-07-01, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 14243323 грн;

- № 00000/27097/Ж10/24-13-07-01, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 11751545 грн;

- № 00000/27099/Ж10/24-13-07-01, яким на підставі статті 120 -1 ПК України застосований штрафу у розмірі 79254 грн;

- № 00000/27150/Ж10/24-13-07-01, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб військового збору у розмірі 41545,80 грн;

- № 00000/27151/Ж10/24-13-07-01, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) у розмірі 3462,15 гривень. (том 2 а.с. 64-71 ).

Матеріали справи містять розрахунки податкових зобов`язань та штрафних санкцій згідно актів перевірки №12420/ж5/24-13-07-01/30149623 від 30.09.2024 р. та №31358/ж5/24-13-07-01/30149623 від 05.12.2024 р. (том 2 а.с. 72-84).

В матеріалах справи містяться ухвали Вінницького міського суду по справі №127/39714/23, №127/1485/24, №127/2567/24, №127/35423/24 зі змісту яких вбачається, що ТУ ДБР, розташованим в місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000057 від 26.05.2023 р. відносно ПрАТ "Нижньодністровська ГЕС" за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. (том 3 а.с. 74-75).

Також матеріали справи містять протокол тимчасового доступу до речей і документів позивача від 29.11.2024 р. у кримінальному провадженні №0000057, опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 29.11.2024 р., протокол обшуку від 22.01.2024 р. (том 3 а.с. 104-106, том 7 а.с. 105-115).

Матеріали справи містять лист Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області від 20.10.2022 р. та ГУ ДСНС України у Вінницькій області від 03.08.2023 р. щодо вжиття позивачем заходів по облаштуванню захисту трансформаторів від можливого потрапляння уламків снаряду або ракети. (том 3 а.с. 107-19).

Матеріали справи містять наказ Приватного акціонерного товариства "Нижньодністровська ГЕС" №34 від 24.03.2022 р. про відшкодування витрат на відрядження під час дії воєнного стану. (а.с. 63).

Щодо правовідносин між позивачем з ТОВ ТД «Вінтранстінвест» матеріали справи містять наступні документи: договір №66 від 22.02.2021 р. про виконання ремонту металоконструкцій; договір №67 від 22.02.2021 р. про виконання ремонту металоконструкцій навісу стоянки; договір на виконання робіт (підряду) №138 від 06.04.2021 р. щодо часткового ремонту та хімзахисту під агрегатної частини машзалу (будівля ГЕС) з додатковими угодами; довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3; договір на виконання робіт №167 від 23.04.2021 року виконання робіт з антикорозійного захисту та часткового ремонту бетонних конструкцій; акт приймання виконання будівельних робіт; локальні кошториси на будівельні роботи №2-1-3-1; акти приймання виконання будівельних робіт форми КБ-2; підсумкові відомості ресурсів; дефектні акти; розрахунки загальновиробничих витрат до локального кошторису; податкові накладні. (том 3 а.с. 110-250, том 4 а.с. 1-31).

Щодо правовідносин між позивачем з ПП «ДОК МІК» матеріали справи містять наступні документи: договір №198 від 03.10.2022 р. з виконання робіт із зведення зовнішніх стін та створення фортифікаційних споруд; договір №218 від 21.11.2022 р. виконання робіт із укріплення і модернізації захисних споруд №1, №2, №3 на Нижньодністровській ГЕС; договір №221 від 30.11.2022 р. виконання робіт із облаштування під`їзду до лівого берегу нижнього б`єфу території забороненої зони Нижньодністровській ГЕС; договір №228 від 14.12.2022 р. виконання робіт із модернізації фортифікаційного захисту електричного обладнання Нижньодністровської ГЕС; договір №247 від 26.12.2022 р. виконання робіт по бетонуванню та облаштуванню площадки з накриттям для службового транспорту Нижньодніпровської ГЄС; договір №108 від 26.05.2023 р. виконання робіт облаштування схилів, укосів лівого берегу нижнього б`єфу території забороненої зони Нижньодністровської ГЕС; акти приймання-виконання будівельних робіт форми КБ-2; довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3; дефектні акти; локальні кошториси на будівельні роботи; підсумкові відомості ресурсів до локального кошторису; підсумкові відомості ресурсів до об`єкту кошторису; загальновиробничі витрати. Також до матеріалів справи долучено договори, укладені ПП «ДОК МІК» з контрагентами про надання послуг автотранспорту та спецтехніки, видаткові накладні придбання будівельних матеріалів, ттн, акти наданих послуг, рахунки фактури. (том 4 а.с. 32-217, том 6 а.с. 181-216)

Щодо правовідносин між позивачем з ТОВ «ІБК Граніт» матеріали справи містять наступні документи: договір на виконання робіт (підряду) №243 від 07.11.2023 р. з додатками та додатковими угодами; договір на виконання робіт (підряду) №145 від 10.07.2023 р. з додатками та додатковими угодами; договір на виконання робіт (підряду) №255 від 13.11.2023 р. з додатками та додатковими угодами; договір на виконання робіт (підряду) №140 від 07.07.2023 р. з додатками та додатковими угодами; договір на виконання робіт (підряду) №160 від 02.08.2023 р. з додатками та додатковими угодами; договір на виконання робіт (підряду) №161 від 02.08.2023 р. з додатками та додатковими угодами; довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3; акти приймання-виконання будівельних робіт форми КБ-2; розрахунки загальновиробничих витрат; підсумкові відомості ресурсів до об`єкту кошторису; дефектні акти; відомості договірної ціни; локальні кошториси на будівельні роботи; підсумкові відомості ресурсів до локального кошторису; видаткові накладні. (том 4 а.с. 218-252, том 5 а.с. 1-167)

Матеріали справи містять договори (№72 від 31.03.2023 р., №236 від 22.12.2022 р., №207 від 19.10.2022 р., №200 від 10.10.2022 р., №158 від 25.07.2022 р., №335 від 16.12.2021 р., №237 від 23.07.2021 р., №238 від 23.07.2021 р., №91 від 13.03.2024 р.) на виконання робіт підряду укладені з ТОВ «Захід-Спецгідроенергомонтаж» та ТОВ «Західспецгідроенергомонтаж» на виконання яких складались: довідки про вартість виконаних будівельних робіт; дефектні акти; розрахунки витрат; довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3; акти приймання-виконання будівельних робіт форми КБ-2. (том 5 а.с. 168-252, том 6 а.с. 1-126)

Також матеріали справи містять оголошення про проведення відкритих торгів, спрощеної/допорогової закупівлі, звіти за 2022-2024 роки про виконання договорів про закупівлю щодо укладених договорів з ТОВ «Торговий дім «Вінтрастінвест»», ПП «ДОК МІК», ТОВ «ІБК Граніт». (том 6 а.с. 127-179).

Крім того, матеріали справи містять: копію журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці ПАТ "Дністровська ГАЕС"; накази Приватного акціонерного товариства "Нижньодністровська ГЕС" про призначення відповідальних осіб, надання дозволу та допуск до виконання робіт; копію журналу обліку по електричним нарядам, розпорядження; інформацію ПП «ДОК МІК», ТОВ ТД «Вінтранстінвест», ТОВ «Захід-Спецгідроенергомонтаж», з переліком працівників про надання дозволу на перебування та виконання робіт в забороненій зоні (Приватного акціонерного товариства "Нижньодністровська ГЕС"); копію журналу ввозу матеріальних цінностей КПП№1 Приватного акціонерного товариства "Нижньодністровська ГЕС"; копію журналу вивозу матеріальних цінностей КПП№1 Приватного акціонерного товариства "Нижньодністровська ГЕС"; копію журналу дефектів і неполадок з обладнанням; копію журналу вводу обладнання в роботу ГЕС-2; акти прийомки з капітального ремонту та акти виконаних робіт ремонту обладнання; список працівників ТОВ «ІБК Граніт» та список службового та власного автотранспорту, що використовується в службових цілях, та які будуть заїжджати та виїжджати на об`єкт, який охороняється. (том 6 а.с. 217-248, том 7 а.с. 1-104, а.с. 116-158).

До матеріалів справи долучено фотокопії зображень результатів виконаних робіт згідно укладених договорів з ТОВ «ВІМ Україна», ТОВ «ІБК Граніт», ПП «ДОК МІК», ТОВ ТД «Вінтранстінвест». (том 7 а.с. 159-171, том 10 а.с. 129-167).

Щодо правовідносин між позивачем з ТОВ «ВІМ Україна» матеріали справи містять наступні документи: договір купівлі-продажу ТОВ «ВІМ Україна» електричної енергії №211 від 29.12.2017 р. з додатками; договір оренди ТОВ «ВІМ Україна» майна позивача від 14.05.2018 р. (збірні металеві склади негорючих матеріалів, площею 629,20 кв.м та 458,15 кв.м.) з додатками; договір купівлі-продажу №280 від 22.09.2021 р. укладений між позивачем (покупець) та ТОВ «ВІМ Україна» (продавець) щодо обладнання, з додатками; рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2020 р. №910/8210/20; фотокопії приміщень та обладнання згідно договору купівлі-продажу №280 від 22.09.2021 р. (том 7 а.с. 172-244)

Щодо правовідносин між позивачем з ДП «НЕК «Укренерго» матеріали справи містять наступні документи: повідомлення ДП «НЕК «Укренерго» про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії, заяву про укладення договору про врегулювання небалансів від 23.04.2019 р.; накази ДП «НЕК «Укренерго» про затвердження умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії, договори про врегулювання небалансів електричної енергії, акти купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів за 2021-2024 роки; накази, повідомлення та договори за 2019 р. про участь у балансуючому ринку. (том 7 а.с. 245-250, том 8 а.с. 1-58, 83-88).

Щодо правовідносин між позивачем з ДП «Оператор Ринку» матеріали справи містять: договір між ДП «Оператор Ринку» та позивачем від 01.07.2019 р. №239/01 про участь у ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку (з додатками та внесеними змінами); договори від 05.07.2019 р. №239/01ВДР, №239/01РДН про купівлю-продаж електричної енергії на внутрішньодобовому ринку (з додатками та внесеними змінами) та про купівлю-продаж електричної енергії на ринку «на добу наперед» (з додатками та внесеними змінами); акти купівлі продажу електричної енергії за 2021-2024 роки. (том 8 а.с. 59-82, 89-120)

Матеріали справи містять інвентаризаційні описи необоротних активів на підстав розпорядчих документів від 22.10.2024 р. №119, від 06.09.2024 р. №107. (том 9 а.с. 12-33)

Наказом Приватного акціонерного товариства "Нижньодністровська ГЕС" від 01.01.2021 р. №1а визначено застосування Положення про облікову політику з 01.01.2021 року. (том 9 а.с. 35).

Матеріали справи містять копії документів щодо ознайомлення працівниками податкового органу 21-23 серпня 2024 р. з вилученими четвертим слідчим відділом ТУ ДБР у позивача первинної документації, а також копію ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2025 р. по справі №127/3350/25 про відмову скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000057 від 26.05.2023 р. (том 9 а.с. 104-107, 111-127)

До матеріалів справи долучено копію висновку експертів ТОВ «Агентство судових експертиз» за результатами проведення комплексного комісійного будівельно-технічного та товарознавчого дослідження від 25.04.2025 р. №СЕ-52/25-К з приводу підтвердження фінансово-господарських операцій між ПАТ "Нижньодністровська ГЕС" та ТОВ «ІБК Граніт» згідно договорів №140 від 07.07.2023 р., №145 від 10.07.2023 р., №160 від 02.08.2023 р. У висновках вказано, що: роботи за договором №140 від 07.07.2023 р. фактично виконано, вартість виконаних робіт складає 1011324, вартість проектних робіт та експертизи проектної документації складає 134864,40 грн; роботи за договором №145 від 10.07.2023 р. фактично виконано, вартість виконаних робіт складає 1216700, вартість проектних робіт та експертизи проектної документації складає 126261,60 грн; роботи за договором №160 від 02.08.2023 р. фактично виконано, вартість виконаних робіт складає 12787160 грн, вартість проектних робіт та експертизи проектної документації складає 1325406 гривень. (том 9 а.с. 239-250, том 10 а.с. 1-68).

Матеріали справи містять копії висновків судової економічної експертизи від 17.10.2024 р. №2785/24-21 та судової економічної експертизи від 25.10.2024 р. №3051/24-21, проведених в рамках кримінального провадження №0000057 від 26.05.2023 р. Згідно висновків економічної експертизи від 17.10.2024 р. №2785/24-21 вказано про завищення вартості товарно-матеріальних цінностей використаних відповідно до договору №145 від 10.07.2023 р. в сумі 143673 грн, згідно договору №140 від 07.07.2023 р. в сумі 61402,94 грн, згідно договору №160 від 02.08.2023 р. в сумі 533155,47 гривень. Згідно висновків судової економічної експертизи від 25.10.2024 р. №3051/24-21 вказано про завищення вартості товарно-матеріальних цінностей використаних згідно договору №140 від 07.07.2023 р. в сумі 64123,81 грн, згідно договору №160 від 02.08.2023 р. в сумі 314645,99 гривень. Також матеріали справи містять порівняльну таблицю цін на товарно-матеріальних цінності відповідно до висновків експертиз від 17.10.2024 р. №2785/24-21, від 25.10.2024 р. №3051/24-21, від 09.06.2025 р. №СЕ-52/25-К/5.1/24. (том 10 а.с. 69-91)

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин. (надалі - ПК України).

Згідно з положеннями пп. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Відповідно до положень пп.14.1.71, пп. 14.1.191. п.14.1 ст.14 ПК України звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Згідно з п.44.1, п.44.2, п.44.6 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу. Вимоги цієї статті щодо обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, застосовуються також до нерезидентів, які здійснюють господарську діяльність на території України через постійне представництво (незалежно від наявності у нерезидента зареєстрованого (акредитованого, легалізованого) відокремленого підрозділу), та до іноземних юридичних осіб, визначених у підпункті 133.1.5 пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності. Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Нерезиденти, які здійснюють господарську діяльність на території України через постійне представництво, для обрахунку об`єкта оподаткування податком на прибуток використовують дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування, що стосуються діяльності (операцій), що здійснюється цими нерезидентами через постійні представництва, у тому числі якщо такі дані враховуються нерезидентами при складанні фінансової звітності щодо діяльності за межами України чи консолідованої фінансової звітності. Іноземні компанії, визначені підпунктом 133.1.5 пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток підприємств за міжнародними стандартами фінансової звітності з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку під час застосування положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4 та підпунктом 140.5.16 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років). Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4 та підпунктом 140.5.16 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період перевищує сорок мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу. Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи. Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; Для платників податку, визначених підпунктом 133.1.5 пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу, не є об`єктом оподаткування прибуток із джерелом походження за межами України.

Згідно з п. 135.1 ст. 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 137.1 ст. 137 ПК України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Згідно з пп. 140.5.11 п. 140.5 ст. 140 ПК України на суму витрат від визнаних штрафів, пені, неустойок, відшкодування збитків, компенсації неодержаного доходу (упущеної вигоди), нарахованих відповідно до цивільного законодавства та цивільно-правових договорів, у тому числі у сфері зовнішньоекономічної діяльності, на користь осіб, які не є платниками податку (крім фізичних осіб, які є платниками податку на доходи фізичних осіб), та на користь платників податку, які оподатковуються за ставкою 0 відсотків відповідно до пункту 44 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, а також на суму штрафів, пені, нарахованих контролюючими органами та іншими органами державної влади за порушення вимог законодавства.

Відповідно до п. 189.1 ст. 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно з положеннями ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи; ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 199.5 ст. 199 ПК України частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях, визначена з урахуванням норм пунктів 199.2-199.4 статті 199 цього Кодексу, застосовується для проведення коригування сум податкових зобов`язань, зазначених у пункті 199.1 статті 199 цього Кодексу. Результати перерахунку сум податкових зобов`язань відображаються у податковій декларації за останній податковий період року. У разі зняття з обліку платника податку, у тому числі за рішенням суду, коригування відображається платником податку у податковій декларації останнього податкового періоду, коли відбулося зняття з обліку.

Відповідно до п. 200.2 ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до п.5, п.7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Доходи» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Національному положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.

До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі).

До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

На підставі актів №12420/ж5/24-13-07-01/30149623 від 30.09.2024 року та №31358/ж5/24-13-07-01/30149623 від 05.12.2024 року податковим органом встановлено порушення позивачем п. 44.1, п. 44.2, п.44.6 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст135, пп.137.1 ст.137, пп 140.5.11 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.10.2010р. (зі змінами та доповненнями), п.5, п.7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Доходи» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 12046315 грн. Крім того, податковим органом вказано про порушення позивачем п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 199.5 ст. 199, п. 200.1 ст. 200 ПК України, внаслідок чого збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 11751545 гривень.

Вказані порушення стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових-повідомлень-рішень № 00000/27096/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 14243323 грн та № 00000/27097/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 11751545 грн.

Суд звертає увагу, що вказаних порушень включає передусім віднесення вартості понесених витрат у правовідносинах, які за висновками перевірки носять характер нереальності та до таких, що протиправно віднесено до собівартості реалізованої продукції.

За висновками податкового органу характер нереальності господарських правовідносин містять наступні правочини: з ТОВ ТД «Вінтрантінвест»: №66 від 22.02.2021 р.; №67 від 22.02.2021 р.; №138 від 06.04.2021 р. №167 від 23.04.2021 р.,; з ПП «ДОК МІК»: №198 від 03.10.2022 р.; №218 від 21.11.2022 р.; №221 від 30.11.2022 р.; №228 від 14.12.2022 р.; №247 від 26.12.2022 р.; №64 від 16.02.2024 р.; з ТОВ «ІБК Граніт»: №140 від 07.07.2023 р.; №145 від 10.07.2023 р.; №160 від 02.08.2023 р.; №243 від 07.11.2023 р.; №255 від 13.11.2023 р. Крім того, за висновками податкового органу позивачем протиправно віднесено до собівартості реалізованої продукції, включення витрат за наступними правочинами: з ТОВ ТД «Вінтрантінвест»: №66 від 22.02.2021 р.; №67 від 22.02.2021 р.; з ПП «ДОК МІК: №221 від 30.11.2022 р.; №247 від 26.12.2022 р.; №221 від 30.11.2022 р.; №247 від 26.12.2022 р.; №64 від 16.02.2024 р.; з ТОВ «ІБК Граніт» на загальну суму 11896511 грн: №140 від 07.07.2023 р.(940838); №145 від 10.07.2023 р.; №161 від 02.08.2023 р.; №160 від 02.08.2023 р.; №243 від 07.11.2023 р.; №255 від 13.11.2023 р.; з ТОВ «ЗАХІДСПЕЦЕНЕРГОРЕМОНТ» на загальну суму 12497004 грн: №237 від 23.07.2021; №238 від 23.07.2021; №335 від 16.12.2021; №158 від 25.07.2022; №200 від 10.10.2022; №207 від 19.10.2022; №236 від 22.12.2022; з ТОВ «Захід-Спецгідромонтаж» на загальну суму 1202038 грн: №72 від 31.03.2023; №91 від 13.03.2024 р.

Судом встановлено, що у вказаних договорах передбачено погодження із замовником залучення до виконання робіт субпідрядників, зокрема, у договорах, зокрема: №138 від 06.04.2021 р.; №167 від 23.04.2021 р., №198 від 03.10.2022 р.; №218 від 21.11.2022 р.; №221 від 30.11.2022 р.; №221 від 30.11.2022 р.; 108 від 26.05.2023 р.; №243 від 07.11.2023 р.; №145 від 10.07.2023 р.; №160 від 02.08.2023 р.; №72 від 31.03.2023, та інших договорах підряду з вказаними контрагентами, у п.п.10.1 п. 10 вказано, що для залучення інших субпідрядників на виконання будівельних робіт здійснювати за письмовим погодженням ПрАТ „Нижньодніпровська ГЕС, під час перевірки та і під час судового розгляду справи позивачем не надано доказів письмових погоджень щодо залучення таких субпідрядників. (том 3 а.с. 136-149, 219-232, том 4 а.с. 32-45, 78-91, 108-120, 144-150, 178-190, 218-228, том 5 а.с. 4-15, 99-110, 168-173).

Дослідивши надані суду договори було встановлено, що за умовами правочинів передбачено погодження із замовником залучення до виконання робіт субпідрядників. Поряд із цим, з аналізу наданих суду довідок про вартість виконаних будівельних робіт, дефектних актів, розрахунків витрат, довідок про вартість виконаних робіт форми КБ-3, актів приймання-виконання будівельних робіт форми КБ-2 та іншої первинної документації, встановлено відсутність інформації щодо залучення контрагентами позивача до виконання робіт субпідрядників. При цьому, матеріли справи не містять, а позивачем не надано доказів на підтвердження того, що його контрагенти мали реальну можливість виконати будівельні роботи самостійно без залучення додаткових трудових ресурсів. Крім того, позивач під час судового розгляду справи вказував, що відсутність достатніх трудових ресурсів не забороняло підрядникам залучати до роботи інших осіб (субпідрядників), однак жодним доказом не було підтверджено узгодження між замовником та підрядниками залучення субпідрядників. Як і не підтверджується залучення підрядником субпідрядників первинними документом у будівництві, зокрема, довідками про вартість виконаних робіт форми КБ-3 та актами приймання-виконання будівельних робіт форми КБ-2, в яких немає відомостей та підписів субпідрядників.

Крім того, під час проведення документальних перевірок контролюючим органом було встановлено, що кількість працюючих працівників, які обліковувались у контрагентів позивача у спірний період не узгоджується з витраченою працею робітників в обсязі людино-годин згідно актів приймання виконання будівельних-робіт. Заперечуючи проти вказаних доводів, позивач не надав, а матеріали справи не містять, доказів на підтвердження інформації, зазначеної у актах приймання виконання будівельних-робіт, які складались з контрагентами, щодо можливості здійснення такого обсягу робіт підрядником самостійно.

Також, суд критично оцінює надані позивачем доводи та докази щодо допуску на територію Приватного акціонерного товариства "Нижньодністровська ГЕС" працівників його контрагентів для виконання робіт згідно укладених договорів у періоді, охопленому перевіркою, оскільки жодного підтвердження працевлаштування таких осіб у вказаних контрагентів суду надано не було.

Додатково суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 та ч 2. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, висновками експертів.

Матеріали справи містять копії висновків судової економічної експертизи від 17.10.2024 р. №2785/24-21 та судової економічної експертизи від 25.10.2024 р. №3051/24-21, проведених в рамках кримінального провадження №0000057 від 26.05.2023 р. Згідно висновків економічної експертизи від 17.10.2024 р. №2785/24-21 вказано про завищення вартості товарно-матеріальних цінностей використаних відповідно до договору №145 від 10.07.2023 р. в сумі 143673 грн, згідно договору №140 від 07.07.2023 р. в сумі 61402,94 грн, згідно договору №160 від 02.08.2023 р. в сумі 533155,47 гривень. Згідно висновків судової економічної експертизи від 25.10.2024 р. №3051/24-21 вказано про завищення вартості товарно-матеріальних цінностей використаних відповідно до договору згідно договору №140 від 07.07.2023 р. в сумі 64123,81 грн, згідно договору №160 від 02.08.2023 р. в сумі 314645,99 гривень. Також матеріали справи містять порівняльну таблицю цін на товарно-матеріальних цінності відповідно до висновків експертиз від 17.10.2024 р. №2785/24-21, від 25.10.2024 р. №3051/24-21, від 09.06.2025 р. №СЕ-52/25-К/5.1/24.

Зі змісту вказаних доказів підтверджено, що під час виконання робіт ТОВ «ІБК Граніт» було завищено вартість товарно-матеріальних цінностей використаних відповідно до укладених договорів з позивачем.

До матеріалів справи долучено копію висновку експертів ТОВ «Агенство судових експертиз» за результатами проведення комплексного комісійного будівельно-технічного та товарознавчого дослідження від 25.04.2025 р. №СЕ-52/25-К з приводу підтвердження фінансово-господарських операцій між ПАТ "Нижньодністровська ГЕС" та ТОВ «ІБК Граніт» згідно договорів №140 від 07.07.2023 р., №145 від 10.07.2023 р., №160 від 02.08.2023 р. У висновках вказано, що: роботи за договором №140 від 07.07.2023 р. фактично виконано, вартість виконаних робіт складає 1011324, вартість проектних робіт та експертизи проектної документації складає 134864,40 грн; роботи за договором №145 від 10.07.2023 р. фактично виконано, вартість виконаних робіт складає 1216700, вартість проектних робіт та експертизи проектної документації складає 126261,60 грн; роботи за договором №160 від 02.08.2023 р. фактично виконано, вартість виконаних робіт складає 12787160 грн, вартість проектних робіт та експертизи проектної документації складає 1325406 гривень. Поряд із цим, аналіз наданих суду первинних документів щодо виконаних робіт ТОВ «ІБК Граніт» є суттєво більшим, ніж досліджено у висновках експертизи, а отже вказує, що сума виконаних робіт не відповідає реальним та фактичним витратам позивача.

При розгляді справи судом враховано позицію Верховного Суду від 28.02.2020 справа №826/4567/15 про те, що про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, у тому числі і наявність таких обставин: відсутність первинних документів обліку, відсутність економічної доцільності проведення відповідних господарських операцій, неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку, та інші обставини, які в сукупності можуть свідчити про вчинення операцій, що не мають на меті досягнення позитивного економічного ефекту, натомість мають на меті отримання неправомірної вигоди, у тому числі преференцій з боку держави (податковий кредит) (постанова Верховного Суду).

Верховним Судом у постанові від 25.03.2021 року по справі №810/3834/13-а висловлено правову позицію, згідно з якою наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (витрат та податкового кредиту) виникають за таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

Первинні документи можуть свідчити про існування господарських операцій, які за формою (зовнішнім вираженням) можуть підпадати під визначення реальних і таких, що зумовлюють зміни в структурі активів, зобов`язань та власного капіталу суб`єкта господарювання. Водночас потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатися на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій. Без цього неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкового грошового зобов`язання на підставі таких операцій.

У постанові від 18.03.2021 року по справі №822/2562/16 Верховний Суд наголошував, що визначальним для вирішення даної категорії справ є дослідження та встановлення фактичного руху активів в процесі виконання укладених договорів, і таке дослідження має бути здійснено на підставі первинних документів, які мають бути належним чином оформлені, в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення таких операцій і є підставою для формування податкового обліку платника податків.

На підставі вказаного суд дійшов висновку, що незважаючи на наявність первинної документації, згідно наданих суду та для документальної перевірки документів, неможливо підтвердити виконання контрагентами позивача робіт та послуг в тих розмірах, які обліковано позивачем, встановити залучення (незалучення) субпідрядників, визначити реальні обсяги отриманих послуг та понесених витрат від вказаних правочинів, а тому суд погоджується з висновками податкового органу, що такі правовідносини носять ознаки нереальності господарських операції, а тому висновки щодо заниження позивачем податку на прибуток з вказаних підстав документально підтверджено податковим органом.

За результатами перевірки податковий орган зробив висновок, що обліковані роботи протиправно віднесено до поточних витрат за наступними правочинами: з ТОВ ТД «Вінтрантінвест» на загальну суму 83146,49 грн: №66 від 22.02.2021 р.; №67 від 22.02.2021 р.; з ПП «ДОК МІК на загальну суму 5346455,86 грн: №221 від 30.11.2022 р.; №247 від 26.12.2022 р.; №221 від 30.11.2022 р.; №247 від 26.12.2022 р.; №64 від 16.02.2024 р.; з ТОВ «ІБК Граніт» на загальну суму 11896511 грн: №140 від 07.07.2023 р.(940838); №145 від 10.07.2023 р.; №161 від 02.08.2023 р.; №160 від 02.08.2023 р.; №243 від 07.11.2023 р.; №255 від 13.11.2023 р.; з ТОВ «ЗАХІДСПЕЦЕНЕРГОРЕМОНТ» на загальну суму 12497004 грн: №237 від 23.07.2021; №238 від 23.07.2021; №335 від 16.12.2021; №158 від 25.07.2022; №200 від 10.10.2022; №207 від 19.10.2022; №236 від 22.12.2022; з ТОВ «Захід-Спецгідромонтаж» на загальну суму 1202038 грн: №72 від 31.03.2023; №91 від 13.03.2024 р., щодо цього суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципах: повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі; автономність - кожне підприємство розглядається як юридична особа, відокремлена від її власників, у зв`язку з чим особисте майно та зобов`язання власників не повинні відображатися у фінансовій звітності підприємства; послідовність - постійне (з року в рік) застосування підприємством обраної облікової політики. Зміна облікової політики можлива лише у випадках, передбачених національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, міжнародними стандартами фінансової звітності та національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку у державному секторі, і повинна бути обґрунтована та розкрита у фінансовій звітності; безперервність - оцінка активів та зобов`язань підприємства здійснюється виходячи з припущення, що його діяльність буде тривати й надалі; нарахування - доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів; превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми; єдиний грошовий вимірник - вимірювання та узагальнення всіх господарських операцій підприємства у його фінансовій звітності здійснюються в єдиній грошовій одиниці; інших принципах, визначених міжнародними стандартами або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі залежно від того, які з наведених стандартів застосовуються підприємством.

Наказом ПрАТ "Нижньодністровська ГЕС" від 01.01.2021 р. №1а визначено застосування Положення про облікову політику з 01.01.2021 року. Відповідно до вказаного наказу ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності у спірному періоді здійснювалося відповідно до вимог МСБО/МСФЗ.

Головним нормативним актом, який це регулює, є Міжнародний стандарт бухгалтерського обліку 16 "Основні засоби" (МСБО 16). Саме МСБО 16 визначає, чи має об`єкт капіталізуватися (і потім амортизуватися), чи одразу визнаватися витратами періоду.

Згідно з п. 6 МСБО 16 основні засоби це матеріальні об`єкти, які, серед іншого, очікується використовувати протягом більше одного періоду. Строк корисної експлуатації: а) період, протягом якого очікується, що актив буде придатний для використання суб`єктом господарювання, або б) кількість одиниць виробленої продукції чи подібних одиниць, що їх суб`єкт господарювання очікує отримати від активу.

Суд звертає увагу, що згідно з Національним положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби" (П(С)БО 7) актив визнається основним засобом (тобто його вартість списується через амортизацію, а не одразу в поточні витрати), якщо він призначений для використання протягом періоду, що перевищує один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік), і його вартість перевищує встановлений підприємством ліміт.

Отже, як положення МСБО (яке застосовано позивачем у спірному періоді), так і національне П(С)БО визначає, що якщо виконані роботи, надані послуги, зведені тимчасові споруди, тощо використовується довше року, вони стають, по суті, необоротним активом і їх повна вартість не йде одразу в поточні витрати, а відповідає визначенню основного засобу за МСБО 16. У такому разі вартість таких активів капіталізується (визнається активом) і списується на витрати через амортизацію протягом очікуваного строку корисного використання (тобто, вона потрапляє до поточних витрат поступово). В іншому випадку, якщо актив, за очікуванням буде використовуватися менше одного року, або є несуттєвою за вартістю (відповідно до критеріїв суттєвості, встановлених підприємством згідно з МСБО 1), тоді її вартість може бути визнана поточними витратами (витратами періоду), оскільки вона не відповідає критеріям визнання активу.

Суд не бере до уваги доводи позивача щодо застосування податковим органом під час перевірки П(С)БО, оскільки порядок віднесення активів до поточних чи капітальних витрат аналогічно врегульовано обома положеннями, як міжнародним так і національним, а тому посилання податкового органу під час перевірки на П(С)БО не змінює порядок віднесення позивачем активів до поточних чи капітальних витрат.

Судом встановлено, що за правочинами з ТОВ ТД «Вінтрантінвест»: №66 від 22.02.2021 р.; №67 від 22.02.2021 р.; з ПП «ДОК МІК: №221 від 30.11.2022 р.; №247 від 26.12.2022 р.; №221 від 30.11.2022 р.; №247 від 26.12.2022 р.; №64 від 16.02.2024 р.; з ТОВ «ІБК Граніт» на загальну суму 11 896511 грн: №140 від 07.07.2023 р.(940838); №145 від 10.07.2023 р.; №161 від 02.08.2023 р.; №160 від 02.08.2023 р.; №243 від 07.11.2023 р.; №255 від 13.11.2023 р.; з ТОВ «ЗАХІДСПЕЦЕНЕРГОРЕМОНТ» на загальну суму 12 497004 грн: №237 від 23.07.2021; №238 від 23.07.2021; №335 від 16.12.2021; №158 від 25.07.2022; №200 від 10.10.2022; №207 від 19.10.2022; №236 від 22.12.2022; з ТОВ «Захід-Спецгідромонтаж» на загальну суму 1 202038 грн: №72 від 31.03.2023; №91 від 13.03.2024 р. були виконанні наступні роботи: облаштування під`їзних доріг; облаштування габіонних конструкцій, каналу з габіонів для відведення стічних вод; укріплення та модернізації захисних споруд (тимчасових); модернізація фортифікаційного захисту електричного обладнання (тимчасові споруди); облаштування схилів, укосів берега нижнього б`єфу; зведення зовнішніх стін та створення фортифікаційних споруд (тимчасові); роботи по бетонуванню та облаштування площадки з накриттям для службового транспорту; частковий ремонт та хімзахист підагрегатної частини машзалу; ремонт металоконструкцій; удосконалення захисту трансформаторів; роботи з антикорозійного захисту та часткового ремонту бетонних конструкцій.

Суд встановив, що вказані активи було віднесено позивачем до поточних витрат і очікуваний період їх використання становив менше одного року. Однак, проаналізувавши нормативне регулювання цього питання, суд не погоджується з правильністю такого обліку.

Якщо виконані роботи, надані послуги, зведені тимчасові споруди, тощо використовується довше року, вони стають, по суті, необоротним активом і їх повна вартість не йде одразу в поточні витрати, а відповідає визначенню основного засобу за МСБО 16. У такому разі вартість таких активів капіталізується (визнається активом) і списується на витрати через амортизацію протягом очікуваного строку корисного використання (тобто, вона потрапляє до поточних витрат поступово).

З огляду на нормативне регулювання вказаного питання, суд не приймає доводи позивача, що період використання проведених робіт та наданих послуг становить менше одного року, а визначення у договірних правовідносинах гарантійного терміну в один рік, жодним чином не обмежує період використання такого активу. Обліковані по бухгалтерському обліку будівельні роботи та покращення на значні суми визначаються основними засобами - капітальне будівництво, ремонт, будівництво конструкцій та комунікацій і списується на витрати через амортизацію протягом очікуваного строку корисного використання і потрапляє до поточних витрат поступово, а не відразу.

Облаштування тимчасових споруд, які пов`язані із введенням на території України воєнного стану також не можна вважати поточними витратами, оскільки термін їх використання визначається дією на території воєнного стану, який діє на території України з 24.02.2022 р. та становить понад один рік.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для висновків, що вказані активи, за очікуванням планувались використовуватися менше одного року. Крім того, судом враховано й те, що віднесення до собівартості реалізованої продукції за правочинами з ТОВ ТД «Вінтрантінвест» становило 83146,49 грн, з ТОВ «ІБК Граніт» - 11 896511 грн, з ТОВ «ЗАХІДСПЕЦЕНЕРГОРЕМОНТ» - 12 497004 грн, з ТОВ «Захід-Спецгідромонтаж» - 1 202038 гривень, вартість понесених витрат є суттєвою, в той час як позивачем необґрунтовано необхідність та доцільність щорічного проведення однотипних, дороговартісних ремонтних та будівельних робіт, у вигляді поточних витрат.

З вказаних підстав суд вважає, що витрати на будівництво, будівництво тимчасових споруд, які є основними засобами, а також отримані послуги за розглядуваними договорами, повинні обліковуватися відповідно до МСБО 16. Тобто, на витрати піде не повна вартість будівництва, а амортизаційні відрахування за період їх використання. На підставі зазначеного, суд погоджується з доводами відповідача щодо невірного ведення позивачем бухгалтерського обліку та безпідставного віднесення до собівартості реалізованої продукції за розглядуваними правочинами.

Щодо висновків податкового органу про заниження позивачем суми різниць на які збільшується фінансовий результат до оподаткування всього на загальну суму 461277 грн, суд встановив, що у 2021 році ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС віднесено до складу інших операційних витрат «Визнані штрафи, пені і неустойки», нараховані за результатами планової документальної перевірки (акт №4161/ж5/24-13-07-01/30149623 від 11 жовтня 2021 року) на загальну суму 461276,76 грн та відображено в бухгалтерському обліку у VI кварталі 2021 року записами по рахунках: Д-т 948 «Визнані штрафи, пені, неустойки» та К-т 64 «Розрахунки за податками й платежами» на загальну суму 461276,7 гривень. Однак, ПрАТ "Нижньодністровська ГЕС" не відкориговано фінансовий результат за 2021 рік на різниці, що збільшують фінансовий результат від сплачених штрафів на загальну суму 461277 грн відповідно до пп. 140.5.11 п. 140.5 ст.140 Податкового кодексу України. Позивачем не надано суду належних доказів та обґрунтувань на підтвердження спростувань вказаних доводів податкового органу, а отже вказані порушення зафіксовано відповідачем правомірно.

Щодо правовідносин ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС з TOB „ВІМ УКРАЇНА суд зазначає наступне.

За результатами проведеної перевірки та відповідно до акту приймання-передачі б/н від 22.09.2021 року TOB „ВІМ УКРАЇНА передано ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС обладнання на суму 8401759,74 грн., сума ПДВ 1680351,95 гривень. За даними бухгалтерського обліку отримане обладнання взято на облік та віднесено до складу основних засобів підприємства. Також суд звертає увагу, що за придбане позивачем обладнання оплата грошовими коштами не здійснювалася, оскільки як повідомлено позивачем розрахунок зобов`язань відбувся шляхом проведення взаємозаліку, у зв`язку із чим 28.09.2021 р. були укладені акти зарахування зустрічних однорідних вимог. При цьому, також встановлено, що на момент укладення актів зарахування зустрічних однорідних вимог існував борг ТОВ „ВІМ-Україна перед позивачем в сумі 9851531,90 грн, який виник за поставлену електричну енергію, що підтверджується рішенням Господарським судом м. Києва від 13.10.2020 р. у справі №910/8210/20. Також, станом на 23.09.2021 року по бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» по контрагенту TOB „ВІМ УКРАЇНА рахується кредиторська заборгованість на суму 10082111,69 грн, що не заперечується сторонами. По бухгалтерському рахунку 361 станом на 01.07.2021 р. рахується дебіторська заборгованість в сумі 8768808,93 гривень. Внаслідок проведеного взаємозаліку станом на 30.09.2021 р. за ТОВ «ВІМ-Україна» заборгованість відсутня. Водночас, перевіркою було встановлено, що у ТОВ "ВІМ-Україна" станом на 01.01.2021 року були відсутні залишки запасів та основних засобів. Також, при аналізі баз даних ІС «Податковий блок» встановлено відсутність відомостей щодо придбання ТОВ "ВІМ-Україна" обладнання (як на території України, так і за її межами), яке в подальшому у вересні 2021 року було реалізовано ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС. Проте, під час перевірки позивачем не надано документів, які би засвічували виробника (країну походження) та технічні характеристика даного обладнання. При цьому, ТОВ "ВІМ-Україна" на реалізацію обладнання позивачу виписано податкову накладну на №1 від 22.09.2021 року на загальну суму 10082111,69 грн, сума ПДВ 1680351,95 грн, в той час як фактично реалізація товару не відбувалась, а відповідно до даних ЄРПН податковій накладній присвоєно статус «реєстрацію зупинено». Відповідно, до даних регістрів бухгалтерського обліку ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС до складу інших операційних витрат у вересні 2021 року списано незареєстрований податковий кредит на суму 1680351,95 грн без належного документального підтвердження цієї господарської операції. Таким чином, суд погоджується з висновками податкового органу щодо завищення задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 2180 «Інші операційні витрати» Звіту на загальну суму 1680352 гривень.

На підставі вказаного вище, суд вважає, що проведеною перевіркою підтверджено порушення п. 44.1, п. 44.2, п.44.6 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, пп.137.1 ст.137, пп. 140.5 ст.140 Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.10.2010 р. (зі змінами та доповненнями), п.5, п.7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Доходи» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 12046315 грн. Крім того, матеріалами справи підтверджено порушення позивачем п. 189.1 ст. 189, ст. 198, п. 199.5 ст. 199, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 ПК України. У зв`язку із цим, суд вважає правомірними податкові повідомлення-рішення № 00000/27096/Ж10/24-13-07-01, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 14243323 грн та №00000/27097/Ж10/24-13-07-01, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 11751545 гривень.

При цьому, суд не надає оцінки доводам учасників справи щодо кримінального провадження №0000057, оскільки на даний момент розгляд даного кримінального провадження не завершено, а отже саме лише посилання на дану обставину не змінює підстави доказування в адміністративному спорі.

Щодо податкових повідомлень рішень № 00000/27150/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб військового збору у розмірі 41545,80 грн та № 00000/27151/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) у розмірі 3462,15 гривень.

Перевіркою з питань повноти утримання податку на доходи фізичних осіб ПрАТ „Нижньодніпровська ГЕС за період, що перевірявся, виявлено порушення пп.168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст.168, пп. 176.2 а) п. 176.2 ст.176, пп. 177.8 ст.177 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями), а саме: ненарахування та неутримання до бюджету податку на доходи, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

Згідно із пп. 170.9.1 п. 170.9 ст. 170 Податкового кодексу України податковим агентом платника податку під час оподаткування суми, виданої платнику податку під звіт та не повернутої ним протягом встановленого підпунктом 170.9.2 цього пункту строку, є особа, що видала таку суму, а саме: а) на відрядження - у сумі, що перевищує суму витрат платника податку на таке відрядження, розрахованій згідно із цим підпунктом. б) під звіт для виконання окремих цивільно-правових дій від імені та за рахунок особи, що їх видала - у сумі, що перевищує суму фактичних витрат платника податку на виконання таких дій. Будь-які витрати на відрядження не включаються до оподатковуваного доходу платника податку за наявності документів, що підтверджують зв`язок такого відрядження з господарською діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає, зокрема (але не виключно) таких: запрошень сторони, що приймає, діяльність якої збігається з діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає; укладеного договору чи контракту; інших документів, які встановлюють або засвідчують бажання встановити цивільно-правові відносини; документів, що засвідчують участь відрядженої особи в переговорах, конференціях або симпозіумах, інших заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з господарською діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає.

Підпунктом 170.9.3 пункту 170.9 статті 170 Податкового кодексу України визначено, що документальне підтвердження суми фактичних витрат на відрядження або виконання окремих цивільно-правових дій шляхом надання підтвердних документів, що засвідчують суму таких витрат, у разі здійснення безготівкових розрахунків з використанням платіжних інструментів, включаючи корпоративні (бізнесові) платіжні інструменти або особисті платіжні інструменти, чи їх реквізити, та повернення особі, яка видала кошти/електронні гроші під звіт, суми надміру витрачених коштів/електронних грошей, розмір яких розрахований згідно з підпунктом 170.9.1 цього пункту, здійснюється платником податку до закінчення місяця, наступного за місяцем, у якому платник податку: а) завершує таке відрядження; б) завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок особи, яка видала кошти/електронні гроші під звіт.

Відповідно до пп. 170.9.4. п. 170.9 ст.170 ПК України звіт про використання коштів/електронних грошей, виданих на відрядження або під звіт, складається та подається у строки, визначені підпунктом 170.9.3 цього пункту, платником податку (у паперовій або електронній формі (з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги") за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, у разі: а) наявності оподатковуваного доходу, визначеного відповідно до підпункту 170.9.1 цього пункту, з метою розрахунку суми податку; б) використання платником податку готівки понад суму добових витрат (включаючи отриману із застосуванням платіжних інструментів).

Відповідно до п.7.36. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 із змінами та доповненнями (далі - Положення № 637), - метою перевірки щодо порядку видачі готівки під звіт та її використання є здійснення контролю за дотриманням підприємствами встановленого порядку видачі готівкових коштів під звіт (у тому числі на відрядження) та їх використання відповідно до вимог цього Положення, Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ за №148 від 29.12.2017 року з змінами та доповненнями та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до п.7.41. Положення № 637 під час перевірки правильності оформлення видач готівки під звіт як на відрядження, так і на інші потреби встановлюється достовірність підтвердних документів, що додаються до звітів про використання коштів.

Отже, під час проведення перевірки податковим органом встановлено факти проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем належно оформлених, згідно із законодавством України, платіжних документів (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, на загальну суму 216900 гривень. Враховуючи вищевказане, готівкові кошти в сумі 216900 грн, видані під звіт, вважаються надміру витраченими.

Суд наголошує, що підтвердження адміністративних витрат ґрунтується на первинних документах, які фіксують витрати на управління та обслуговування підприємства, а тому відсутність таких документів позбавляють можливість включати відповідні операції до поточних витрат підприємства. Крім того, послання позивача на введення на території України воєнного стану, як підставу для неможливості надання відповідних первинних документів понесених витрат на відрядження суд вважає безпідставним, оскільки в умовах воєнного стану не було скасовано вказаних законодавчих вимог, а тому у будь-якому випадку витрати на відрядження (у тому числі переїзд, проживання) мають бути підтверджені належними первинними документами.

Так, під час перевірки ПрАТ „Нижньодніпровська ГЕС за період, що перевірявся, згідно звітів про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт працівникам підприємства видавались готівкові кошти на господарські потреби згідно відомостей. Проте, перевіркою ПрАТ „Нижньодніпровська ГЕС встановлено, факти проведення працівниками підприємства готівкових розрахунків без подання одержувачем належно оформлених, згідно із законодавством України, платіжних документів (товарного, фіскального чека, розрахункової квитанції, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, тобто встановлено випадки подання підзвітними особами звітів про використання коштів із розрахунковими документами, які не відповідають формі та змісту розрахункового документа.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає правомірними дії податкового органу щодо донарахування податку на доходи фізичних осіб, з доходу у вигляді надміру витрачених коштів, отриманих платником податку під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки відповідно до наданих ПрАТ „Нижньодніпровська ГЕС відомостей.

Крім того, судом встановлено, що внаслідок допущених вищенаведених порушень, ПрАТ „Нижньодністровська ГЕС не утримано та не перераховано в повному обсязі військовий збір на загальну суму 3462,15 грн, згідно поданих звітів форми (4 ДФ), загальна сума виплати фізичним особам складає 13910 грн, чим порушено п.16-1 підрозділу 10 Розділу XX, п.168.1 ст.168, пп.176.2.а) п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України

На підставі вказаного, суд вважає правомірними податкові повідомлення рішення №0000/27150/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року та № 00000/27151/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року.

Щодо податкового повідомлення рішення № 00000/27099/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року, яким на підставі статті 120 -1 ПК України застосований штрафу у розмірі 79254 грн суд зазначає наступне.

Під час проведеної перевірки податковим органом було встановлено, що внаслідок здійснення реалізації позивачем електроенергії за цінами нижче від придбання такої електроенергії для врегулювання небалансів в перевіряємому періоді було порушено п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу Україні та встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних обсягом 6079015 грн на загальну суму податкових зобов`язань 1215803 гривень.

Зокрема в акті планової перевірки зазначено, що за період з 01.07.2021 року по 31.03.2024 року ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС» придбано електричної енергії для врегулювання небалансів від ДП «НЕК «Укренерго» в кількості 12631,52322 МВт.год на загальну суму 54939685 грн в тч. ПДВ 9156614 гривень. В подальшому така придбана електроенергія реалізовувалась в загальній реалізації електроенергії на ДП «Оператор Ринку» згідно договору від 01.07.2019 р. №239/01 та інших сегментах ринку електроенергії в кількості 130114,0863 МВт.год на загальну суму 475 464 319 грн в т.ч. ПДВ 79244053 грн. за цінами які визначались на ринку електроенергії у відповідних періодах. Таким чином, податковий орган встановив, що у перевіряємому періоді встановлено випадки реалізації електроенергії за цінами нижче від придбання такої електроенергії, що призвело до заниження податкових зобов`язань рядку 4 Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 ст. 198 та п, 199.1 ст. 199 Кодексу за операціями що оподатковуються за основною ставкою» на загальну суму 1215803 гривень.

Під час розгляду справи судом з`ясовано, що продаж виробленої Товариством електричної енергії здійснюється відповідно до Правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, затверджених постановою НКРЕКП 14.03.2018 року № 308 (далі Правила ринку). При цьому, договори №239/01ВДР від 05.07.2019 року та № 239/01РДР від 05.07.2019 року укладеним з АТ «ОПЕРАТОР РИНКУ» на підставі Типового договору про участь у ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку (Додаток 1 до Правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку). Ціноутворення на цих ринках здійснюється відповідно до Правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку та з урахуванням обмежень, встановлених НКРЕКП, є вільними, що не спростовано податковим органом.

Також судом з`ясовано, що позивач відповідно Правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку подає заявки на прогнозний продаж електричної енергії. В силу об`єктивних обставин, наприклад відсутність необхідного рівня води, обсяг виробленої електричної енергії може бути більшим або меншим, тобто виникає небаланс електричної енергії.

Так, Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає небаланси електричної енергії як різницю між фактичними обсягами відпуску або споживання, імпорту, експорту електричної енергії сторони, відповідальної за небаланс, та обсягами купленої і проданої електричної енергії. Небаланси розраховуються відповідно до правил ринку та для кожного розрахункового періоду.

Залежно від різниці відпуску та споживання, небаланси можуть бути позитивними та негативними. При позитивному - обсяг відпуску електричної енергії більший, ніж обсяг електричної енергії, проданої на інших регульованих сегментах ринку. Іншими словами, позитивний небаланс це надлишок виробленої та не проданої електричної енергії. При негативному небалансі: обсяг відпуску електричної енергії менший, ніж проданий обсяг. Тобто негативний небаланс це обсяг невиробленої електричної енергії, яка вже продана на інших регульованих сегментах ринку. Виходячи з цих особливостей позитивного та негативного небалансу, питання щодо їх оплати вирішуються оператором системи передачі (ОСП) АТ «НЕК «Укренерго» наступним чином: при позитивному небалансі ОСП купає надлишок електричної енергії, але за значно нижчою ціною, ніж на інших сегментах ринку; при негативному небалансі ОСП купує/продає електричну енергію за більш високими цінами, і ці витрати понесе сторона, відповідальна за баланс.

Отже, судом з`ясовано, що електроенергія, придбана для врегулювання негативних небалансів, використовується для забезпечення стабільності енергосистеми. Вказані операції відбуваються на спеціалізованому ринку, а ціни на електроенергію для врегулювання небалансів можуть коливатися залежно від попиту та пропозиції, а також від часу доби. При цьому, такі операції не є частиною загальної реалізації електроенергії, а призначені виключно для корекції дисбалансів у системі. Тобто, операції з купівлі-продажу електроенергії для врегулювання небалансів мають специфічний характер і не є частиною стандартного процесу постачання електроенергії споживачам.

Згідно з п. 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Вимоги цієї статті щодо обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, застосовуються також до нерезидентів, які здійснюють господарську діяльність на території України через постійне представництво (незалежно від наявності у нерезидента зареєстрованого (акредитованого, легалізованого) відокремленого підрозділу), та до іноземних юридичних осіб, визначених у підпункті 133.1.5 пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Аналіз вказаного дає підстави вважати, що операції з електроенергією, придбаною для врегулювання негативних небалансів, підлягають оподаткуванню за основною ставкою ПДВ. Однак, положення податкового законодавства передбачають, що платник податку може не подавати пояснень та копій документів, необхідних для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у випадках, коли операції не підлягають оподаткуванню або мають специфічний статус. У спірних правовідносинах операції з електроенергією для врегулювання небалансів можуть бути віднесені до таких, що не вимагають реєстрації, оскільки вони не є частиною загальної реалізації електроенергії, а призначені виключно для корекції дисбалансів у системі. Таким чином, суд вважає, що у діях позивача відсутні порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу Україні, як і обов`язку реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних обсягом 6079015 грн на загальну суму податкових зобов`язань 1215803 гривень.

З вказаних підстав, податкове повідомлення-рішення № 00000/27099/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Решта доводів учасників в межах даного спору справи не спростовують висновків суду щодо правомірності податкових повідомлень-рішень № 00000/27096/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року, № 00000/27097/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року, № 00000/27150/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року, № 00000/27151/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено суду правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення № 00000/27099/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року, а тому позов підлягає задоволенню у цій частині. Однак, податкові повідомлення-рішення № 00000/27096/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року, № 00000/27097/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року, №00000/27150/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року, № 00000/27151/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року прийняті правомірно, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Судові витрати

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 257, 262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 00000/27099/Ж10/24-13-07-01 від 12 грудня 2024 року, яким на підставі статті 120 -1 ПК України застосований штрафу у розмірі 79254 гривень.

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Нижньодністровська ГЕС" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 2422,40 грн згідно квитанції №4 від 19.12.2024 р.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2025 року.

Повне найменування учасників процесу:

позивач - Приватне акціонерне товариство "Нижньодністровська ГЕС" (м.Новодністровськ, Чернівецька область, 60236, );

відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200А, м. Чернівці, Чернівецький р-н, Чернівецька обл., 58006, ).

Суддя Т.М. Брезіна