Справа № 140/9953/25
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/9953/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Костюкевича С.Ф., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною відмови від 11.03.2025 у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з дати звернення відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Позов обґрунтований тим, що 14.04.2023 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності (ІІІ група у зв`язку з професійним захворюванням). Після призначення пенсії позивачу стало відомо, що відповідачем зарахованого до пільгового підземного стажу за Списком №1 15 років 09 місяців 12 днів; повний страховий стаж становить 56 років 09 місяців 12 днів. До пільгового підземного стажу не зараховано період перебування на інвалідності у зв`язку із професійним захворюванням. Позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку стажу та пенсії по інвалідності, яку просив виплачувати в розмірі пенсії за віком. Листом від 11.03.2025 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило про відмову у задоволенні заяви.

Вважає таку відмову протиправною, адже законодавством (стаття 56 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон №1788-XII), стаття 24 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-IV)) передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону №1788-XII.

На переконання позивача, у нього є достатній страховий стаж для виплати пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до статті 33 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-IV), якою визначено умову - наявність страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону (тобто, 35 років для чоловіків).

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача ГУ ПФУ у Волинській області позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні. Вказала, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з нормами частини третьої цієї статті Закону № 1058 мають право на пенсію незалежно від віку працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій, зокрема, на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Зазначила, що за матеріалами пенсійної справи тривалість пільгового стажу роботи позивача є недостатньою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вважає, що тривалість пільгового стажу позивача не відповідає вимогам частини третьої статті 114 Закону № 1058 та страховий стаж є недостатнім для виконання умов частини другої статті 114 Закону № 1058, тому для переведення з пенсії по інвалідності третьої групи внаслідок трудового каліцтва на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком на даний час, немає підстав.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 14.04.2023 відповідно до Закону №1058-IV. Розмір пенсії обчислено у розмірі 50 відсотків пенсії за віком, з урахуванням Закону №345-VI та страхового стажу (повний) 56 років 09 місяців 12 днів, з них: 12 років 6 місяців 28 днів страховий стаж після 01.01.2004, 15 років додаткові роки за Списком №1; 25 років 10 місяців 18 днів - додатковий стаж, 16 років 10 місяців 2 дні робота за Списком №1. Ці обставини підтверджуються рішенням №83, розрахунком РС-право.

З розрахунку пенсії слідує, що з урахуванням середньомісячного заробітку позивача (20 483,59 грн) та коефіцієнта страхового стажу (0,56750) розмір пенсії по інвалідності становить 12 120,25 грн (20 483,59 грн, середньомісячний заробіток х 0,56750) + 495,81 грн (доплата за понаднормовий стаж 21 рік) х 50%). Також встановлена доплата до пенсії згідно із Законом №345-VI у сумі 2 133,31 грн. З урахуванням індексацій (за 2023 рік) 100,00 грн, надбавки за одного неповнолітнього утриманця (150,00 грн), з 01 березня 2024 року розмір пенсійної виплати становить 8 443,44 грн.

12.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з дня звернення.

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 11.03.2025 №3208-2027/К-02/8-0300/25 у перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відмовило, зазначивши, що розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 56 років 09 місяців 12 днів, з них: 12 років 6 місяців 28 днів - страховий стаж; 15 років 09 місяців 12 днів пільговий стаж з повним робочим днем під землею; 15 років додаткові роки за Списком №1; 25 років 10 місяців 18 днів - додатковий стаж (коефіцієнт страхового стажу - 0,56750); для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток - 20 483,59 грн, який взято за період роботи з 01.04.2007 по 31.03.2021 та з 01.05.2021 по 31.03.2023 з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки 12 658,25 грн (індивідуальний коефіцієнт заробітку 1,61812). Інформовано, що при призначенні пенсії до пільгового стажу з повним робочим днем під землею враховано періоди роботи на підставі довідок, наданих адміністрацією підприємств, з якими позивач перебував у трудових відносинах. За матеріалами пенсійної справи тривалість пільгового стажу роботи є недостатньою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 ст. 9 Закону №1058 передбачено, що відповідно до цього закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком: 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону №1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З 16.09.2008 набрав чинності Закон України Про підвищення престижності шахтарської праці від 02.09.2008 №345-VІ (далі за текстом Закон №345), який спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Статтею 8 Закону №345 встановлено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону №1058, яка визначає мінімальний розмір пенсії за віком, передбачено, шо мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Отже, статтею 8 Закону №345, абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1058 передбачені пільги для шахтарів щодо підвищеного мінімального розміру пенсії за віком. Ці пільги поширюються на працівників, зазначених у Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Викладене узгоджується з позицією Верховного Суду висловленою у постанові від 26.05.2020 р. у справі №205/8712/16-а.

Статтею 8 Закону №345-VI передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 13.11.2019 року у справі №345/763/17, від 26.05.2020 року у справі №205/8712/16-а.

Таким чином, умовою виплати пенсії у розмірах встановлених статтею 8 Закону №345 та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1058 є призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах.

Зі змісту матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується перебування позивача на пенсії по ІІІ групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 14.04.2023 відповідно до Закону №1058-IV.

У розглядуваній справі судом встановлено, що у заяві позивача від 12.02.2025 відсутнє прохання про переведення його на пенсію за віком (зокрема на пільгових умовах) та вказано прохання перерахувати розмір пенсії по інвалідності.

Суд звертає увагу, що позивач обґрунтовує поширення на нього гарантії згідно абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1058-IV та ст. 8 Закону №345-VI застосуванням ст. 24 Закону №1058-IV та ст. 56 Закону №1788-ХІІ до його періоду перебування на пенсії по інвалідності, оскільки після такого застосування пільговий стаж позивача відповідатиме умовам застосування відповідних пільг.

Відповідно до абз. 4 ч.1 ст.24 Закону №1058-IV, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Згідно ч. 5 ст. 56 Закону №1788-ХІІ, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

З огляду на встановлене та наведені правові норми, суд дійшов висновку, що для позивача не застосовується пільгове зарахування періоду перебування на інвалідності до пільгового стажу, оскільки таке зарахування застосовується виключно для накопичення права на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, а не для призначення пенсії по інвалідності у певному розмірі.

Аналогічна позиція викладена у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2025 у справі № 140/6213/24, від 03.04.2025 у справі № 140/5074/24.

Аналіз приписів нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини, та встановлені у справі фактичні обставини вказують на безпідставність позовних вимог, тому у задоволенні позову належить відмовити.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати позивачу за рахунок відповідача відповідно до приписів статті 139 КАС України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.Ф. Костюкевич