Справа № 420/5983/25
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/5983/25

Перша інстанція: суддя Бездрабко О.І.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Бітова А.І.,

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2025р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2025р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ГУ ПФУ в Житомирській області, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 8.10.2024р. о/р № НОМЕР_1 в переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015р. №889-VIII;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 , з пенсії за віком, призначеної відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9.07.2003р. №1058-IV на пенсію за віком згідно із ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII, починаючи з 8.10.2024р. на підставі довідки про інші складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця №104 від 1.10.2024 р. та довідки про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №103 від 1.10.2024р., які видані Одеською обласною державною адміністрацією.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

1.10.2024р. позивачка звернулась до органу ПФУ із заявою про перехід з пенсії за віком відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII.

Рішенням від 8.10.2024р. о/р №68 ГУ ПФУ в Житомирській області відмовило позивачці в частині перерахунку пенсії від 1.10.2024р. за наданими документами відповідно до ЗУ «Про державну службу» в зв`язку із відсутню права.

Не погодившись із даним рішенням, позивачка звернулась до суду із даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2025р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 8.10.2024р. №68 про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003р. №1058-IV, на пенсію за віком згідно із ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003р. №1058-IV на пенсію за віком згідно із ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII, починаючи з 1.10.2024р..

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ГУ ПФУ в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,6грн..

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Житомирській області, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Під час апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребувати від ГУ ПФУ в Одеській області додаткові докази у справі №420/5983/25. Так, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2025р. витребувано від ГУ ПФУ в Одеській області належним чином завірену копію пенсійної справи ОСОБА_1

1.12.2025р. на виконання вимоги ухвали апеляційного суду від 21.11.2025р. ГУ ПФУ в Одеській області надано належним чином завірену копію матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 ..

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що те, що позивач раніше отримувала пенсію відповідно до Закону №3723-XII, не позбавляє її права перейти з пенсії за віком, яку вона отримує наразі за Законом №1058-IV, на пенсію в межах дії Закону №889-VIII, адже за наявності в особи права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону, законодавець не забороняє після призначення пенсії перейти з одного виду пенсії на інший або звернутись із заявою про переведення пенсії за іншим законом. Одержавши заяву позивача про переведення на пенсію за іншим законом, відповідач міг виходити лише з оцінки об`єктивних обставин, тобто відповідного права особи, яке вона має, або ж відсутності такого права (наприклад за відсутності необхідного стажу роботи на посадах державної служби станом на відповідний момент часу). У спірному рішенні не зазначається про те, що позивач не має достатнього страхового або спеціального стажу роботи/служби, що б унеможливлювало вирішення цього питання.

Таким чином, ГУ ПФУ в Житомирській області не мало фактичних та правових підстав для відмови у переведенні на інший вид пенсії позивачки, у якої наявні умови для реалізації права на одержання пенсії державних службовців (згідно із пунктами 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII та відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ).

Проте з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку з чим допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду скасовує та приймає нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Так, колегією суддів встановлено, що 2.08.2017р. ОСОБА_1 звернулась до ПФУ із заявою про призначення пенсії державного службовця за віком.

Відповідно до протоколу Центрального об`єднаного УПФУ в м.Одесі від 11.08.2017р. позивачці призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу» №889-VIII.

Згідно із розпорядженням Одеської ОВА від 24.09.2024р. за №177/К-2024 ОСОБА_1 звільнено з 30.09.2024р. у зв`язку з виходом на пенсію відповідно до п.7 ч.1 ст.83 ЗУ «Про державну службу».

1.10.2024р. позивачка звернулась до органу ПФУ із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», а саме перехід з пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003р. №1058-IV, на пенсію за віком згідно із ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII.

За принципом екстериторіальності заява розглянута ГУ ПФУ в Житомирській області.

Рішенням від 8.10.2024р. о/р №68 ГУ ПФУ в Житомирській області відмовлено позивачці у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VII. Вказане рішення мотивоване тим, що позивач до 2.08.2017р. отримувала пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ, а тому має право на перехід на пенсію за віком за Законом №889-VII з урахуванням окладу за липень 2017р..

Позивачка не погоджується із вищевказаним рішенням, у зв`язку з чим звернулась до суду з цим позовом.

Перевіряючи правомірність прийнятого пенсійним органом рішення, з урахуванням підстав, за якими позивачка пов`язує його протиправність, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

До 1.05.2016р. умови пенсійного забезпечення державних службовців визначалися ЗУ "Про державну службу" від 16 грудня 1993р. №3723-XII (далі Закон №3723-XII).

Відповідно до ст.37 Закону №3723-XII пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У подальшому, 1.05.2016р. набрав чинності ЗУ «Про державну службу» №889-VIII (далі Закон №889-VIII).

Відповідно до пункту 2 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII з 1 травня 2016р. втратив чинність Закон № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Суд констатує, що право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону №3723-XII як спеціального закону (lex specialis) збережено для осіб, визначених у пунктах 10, 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що особам, визначеним у пунктах 10, 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII надано право вибору, на підставі якого закону їм має бути призначена пенсія.

Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 4 квітня 2018р. у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 1 грудня 2020р. у справі №466/6057/17, від 16 грудня 2021р. у справі №538/804/17, від 22 червня 2021р. у справі №308/67/17, від 29 вересня 2022р. у справі №234/6967/17 та від 29 листопада 2022р. у справі №431/991/17.

Таким чином, право на пенсію державного службовця за змістом ч.1 ст.37 Закону №3723-XII мали особи, які: а) досягли певного віку; б) мають передбачений законодавством страховий стаж; в) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

За наведеного правового регулювання, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII після 1 травня 2016р. є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону №3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Тобто, за наявності у особи станом на 1 травня 2016р. певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 15 грудня 2020р. у справі №560/2398/19.

Як вже зазначалось вище, ГУ ПФУ в Житомирській області відмовило позивачці у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VII., оскільки пенсійним органом встановлено, що позивач до 2.08.2017р. отримувала пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ, а тому має право на перехід на пенсію за віком за Законом №889-VII з урахуванням окладу за липень 2017р..

Надаючи оцінку вказаному, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, з 2.08.2017р. позивачці призначено пенсію за віком згідно із Закону №889-VIII.

Відповідно до п.13-1 Розділ XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1058-IV з 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на умовах законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність» у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом №889-VIII, а також на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону.

Після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до зазначених законів, поновлюється.

Згідно із записів трудової книжки НОМЕР_2 вбачається, що позивачка після призначення пенсії державного службовця за віком продовжувала працювати на посадах державної служби, у зв`язку із чим ГУ ПФУ обчислювало розмір пенсії позивачки відповідно до Закону №1058-IV.

Вказане підтверджується матеріалами пенсійної справи позивачки та відповіддю ГУ ПФУ в Одеській області від 8.11.2024р. на звернення позивачки.

У вказаній відповіді пенсійний орган також зазначив, що у зв`язку зі звільненням з роботи та за заявою від 1.10.2024р. позивачці з 1.10.2024р. пенсія за віком виплачується в розмірі відповідно до Закону №889-VIII, обчисленому із розрахунку 60% середньомісячної заробітної плати 17 033,12грн., визначеної на підставі довідок про складові заробітної плати від 1.08.2017р. №111, від 27.09.2017р. №6082р. (а.с.28 зв.б.-29).

Отже, з наведеного слідує, що позивачка помилково вважає, що її було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, оскільки тільки розмір її пенсії обчислювався відповідно до п.13-1 Розділ XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1058-IV, як працюючому державному службовцю, якому призначено пенсію державного службовця за віком.

Вказані обставини взагалі не перевірялися судом першої інстанції, що як наслідок призвело до помилкового результату вирішення даної справи.

Враховуючи вищевказане, судова колегія зазначає, що відсутні підстави для переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію за віком згідно із Законом №889-VIII, оскільки, як встановлено апеляційним судом вище, позиваці поновлено виплату пенсії відповідно до Закону №889-VIII після її звільнення та звернення до пенсійного органу із заявою від 1.10.2024р..

Щодо поданих позивачкою до пенсійного органу довідок №104 від 1.10.2024 р. та №103 від 1.10.2024р., які видані Одеською обласною державною адміністрацією, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити наступне.

У контексті наведених вимог законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, колегія суддів зазначає, що правові підстави для перерахунку пенсії позивачки за віком, відповідно Закону №889-VІІІ, відсутні, оскільки законодавство не регламентує ані права особи на такий перерахунок, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку пенсії.

У постанові Верховного Суду від 19 березня 2025р. у справі №300/936/23 викладено правовий висновок, згідно з яким ані Закон №889-VIII, ані Закон №1058-IV не містять положень, які б передбачали підстави або механізм для перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною (збільшенням) розміру заробітної плати діючих службовців. Аналогічним чином, жодних підстав для такого перерахунку не передбачає і стаття 37 Закону №3723-ХІІ, яка регламентує порядок призначення пенсії за віком державним службовцям.

Верховний Суд у згаданій постанові також наголосив на принципі прямої дії закону в часі: до правовідносин щодо перерахунку пенсій підлягає застосуванню законодавство, чинне на момент звернення за перерахунком, а не те, що діяло на час первинного призначення пенсії. Отже, законодавство, чинне на момент звернення позивачки, не передбачало можливості проведення перерахунку пенсії державного службовця, зокрема на підставі поданих нею довідок про оновлені складові заробітної плати.

У контексті розгляду даної справи судова колегія бере до уваги правову позицію, викладену у Рішенні Конституційного Суду України від 23 грудня 2022р. №3-р/2022 у справі №3-132/2018 (5462/17), ухваленому за конституційною скаргою щодо перевірки на відповідність Конституції України підпункту 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII.

У зазначеному Рішенні Конституційний Суд України визнав вказане положення таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), у частині, в якій воно унеможливлювало здійснення перерахунку пенсій, призначених відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993р. №3723-XІІ зі змінами. Водночас Суд наголосив на обов`язку Верховної Ради України внести відповідні законодавчі зміни з метою врегулювання порядку і механізму перерахунку пенсій, призначених за зазначеною нормою, з урахуванням приписів Конституції України, принципу правової визначеності та висновків цього Рішення.

Таким чином, Конституційний Суд України підтвердив необхідність законодавчого унормування механізму реалізації права на перерахунок пенсії державного службовця, однак до моменту такого врегулювання саме по собі визнання норми неконституційною не створює підстав для автоматичного перерахунку пенсії в судовому порядку без відповідного законодавчого механізму.

Аналогічні правові висновки щодо застосування зазначених норм права були викладені у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2023р. у справі №520/6418/21.

Окрім того, у постанові від 25 липня 2025р. у справі №140/5363/24 Верховний Суд, керуючись указаними вище висновками, також наголосив, що чинне законодавство України не встановлює правового механізму перерахунку пенсії, призначеної за нормами Закону №3723-ХІІ, у зв`язку зі зміною (збільшенням) складових заробітної плати. Визнання підпункту 1 пункту 2 розділу XI Закону №889-VIII таким, що не відповідає Конституції України (рішення Конституційного Суду України від 23 грудня 2022р. №3-р/2022), не надає особі безпосереднього права на перерахунок пенсії без наявності відповідного законодавчого врегулювання механізму такого перерахунку. До моменту внесення Верховною Радою України відповідних змін, якими буде унормовано порядок реалізації цього права, вимоги про переведення особи на пенсію державного службовця та її перерахунок не можуть вважатися обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також колегія суддів зауважує, що довідки за №104 від 1.10.2024 р. та за №103 від 1.10.2024р., на підставі яких позивачка просить здійснити перерахунок, видані за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017р. №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям».

Відповідно до пункту 5 Порядку №622 довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII Про державну службу та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

Колегія суддів зазначає, що оскільки позивачка скористалась своїм правом на призначення пенсії державного службовця за віком у 2017р., то їй не може бути здійснено перерахунок на підставі довідок за №104 від 1.10.2024 р. та за №103 від 1.10.2024р..

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що відмовляючи у задоволенні заяви позивачки від 1.10.2024р., ГУ ПФУ в Житомирській області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів не вбачає підстав вважати обґрунтованими висновки суду першої інстанцій про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, а тому вважає за необхідним рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2025р. скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

О.В. Єщенко