Справа № 380/7218/25
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/7218/25 пров. № А/857/33929/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року у справі № 380/7218/25 за адміністративним позовом Приватного підприємства "Агролеон-Захід"до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування повідомлення - рішення,-

суддя в 1-й інстанції Мартинюк В.Я.,

час ухвалення рішення 11 липня 2025 року,

місце ухвалення рішення м.Львів,

дата складання повного тексту рішення 11 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Агролеон-Захід"звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування повідомлення - рішення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №2359/13-01-07-08 від 23 січня 2025 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Львівській області.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач не має право на податкову пільгу, оскільки згідно баз даних Урядового порталу (єдиний веб-портал органів виконавчої влади України) реєстраційної картки та планів закупівлі товарів, робіт і послуг, що придбаваються за кошти міжнародної технічної допомоги, відсутня інформація про залучення субпідрядників. Таким чином в жовтні 2024 року реалізовані послуги підлягають оподаткуванню за основною ставкою. Висновки матеріалів перевірки зроблені відповідно до наявної в інформаційних базах ДПС податкової інформації, яка зібрана станом на дату складання даних матеріалів перевірки в рамках організації і проведення даної документальної перевірки, у тому числі представлена платником податків. Повну перевірку правильності відображення сум податкових зобов`язань платника податків буде здійснено при проведенні комплексної планової (позапланової) документальної перевірки ПП «Агролеон-Захід». Отже, в порушення п.п14.1.191 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.197.11 ст.197 ПК України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.16 №21, позивачем завищено від`ємне значення з ПДВ, (р.19) Декларації за жовтень 2024 року в сумі 19 738 грн., що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду (р.21) Декларації за жовтень 2024 року в сумі 19 738 грн.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

За результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, відповідачем складено акт №52913/13-01-07-08/35988525 від 24.12.2024 року.

Як вбачається зі змісту вказаного акта, перевіряючими встановлено порушення позивачем вимог підп.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.197.11 ст.197 Податкового кодексу України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, внаслідок чого платником податків завищено від`ємне значення з ПДВ, (р.19) Декларації за жовтень 2024 року в сумі 19738 грн., що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду (р.21) Декларації за жовтень 2024 року в сумі 19738 грн.

Позивачем було подано відповідачу заперечення до згаданого акта перевірки, за наслідками чого відповідачем надіслано позивачу лист від 17.01.2025 року, відповідно до якого висновки згаданого акта є правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

На підставі згаданого акта перевірки у відповідності до підп.54.3.2 п.54.3 ст.54, п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №2359/13-01-07-08 від 23.01.2025 року, відповідно до якого за жовтень 2024 року встановлено порушення позивачем підп.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.197.11 ст.197 Податкового кодексу України та зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість (сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду) 19738 грн. 00 коп.

Позивачем було подано до Державної податкової служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення, за наслідками розгляду якої прийнято рішення від 26.03.2025 року, яким скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Згідно зі статтею 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено дату виникнення податкових зобов`язань.

Так, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.

За змістом пунктів 198.1, 198.2 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 цієї ж статті, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 ПК України.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу).

Згідно з пунктом 199.1 статті 199 ПК України у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.

Правила статті 199 ПК України не застосовуються в разі проведення операцій, зокрема, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу (пункт 199.6 статті 196 ПК).

За пунктом 197.11 статті 197 ПК України звільняються від оподаткування операції із:

постачання товарів та послуг на митній території України та ввезення на митну територію України товарів як міжнародної технічної допомоги, яка надається відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана у встановленому законодавством порядку;

постачання товарів та послуг на митній території України та ввезення на митну територію України товарів, що фінансуються за рахунок міжнародної технічної допомоги, яка надається відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана у встановленому законодавством порядку;

ввезення на митну територію України майна як гуманітарної допомоги, наданої згідно з нормами Закону України «Про гуманітарну допомогу».

Аналіз вказаних норм ПК України дає підстави дійти висновку, що якщо постачальник придбає у платника податку товари/послуги для використання у звільнених від оподаткування ПДВ операціях, зокрема для подальшого постачання у рамках виконання проекту МТД, то такий постачальник включає суму ПДВ, сплачену постачальнику таких товарів/послуг, до складу податкового кредиту.

Позивач при постачанні Кімонікс Інтернешнл Інк. товарів застосовував пільгу (звільнення від оподаткування операції із постачання товарів), передбаченою в абзаці третьому пункту 197.11 статті 197 ПК України, тоді як відповідач вказує на відсутність у позивача права на застосування цієї пільги.

Отже, спірним у цій справі є наявність чи відсутність у позивача права на звільнення від оподаткування операцій з постачання товарів/послуг за Рамковою угодою.

Суд зазначає, що процедура отримання та підтвердження права на звільнення від оподаткування операцій, що здійснюються в рамках проектів міжнародної технічної допомоги, регламентується постановою Кабінету Міністрів України №153 від 15.02.2002 «Про створення єдиної системи залучення, використання та моніторингу міжнародної технічної допомоги», якою затверджено Порядок залучення, використання та моніторингу міжнародної технічної допомоги (далі Порядок №153).

Згідно з пунктом 2 Порядку №153 поняття, що вживаються у ньому, мають таке значення:

бенефіціар - центральний орган виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна, Київська, Севастопольська міська держадміністрація, до компетенції яких належить формування та/або реалізація державної політики у відповідній галузі чи регіоні, де передбачається впровадження проекту (програми), що заінтересована в результатах виконання проекту (програми), виконавчий орган місцевого самоврядування, юрисдикція якого поширюється на територію реалізації проекту (програми), Секретаріат Кабінету Міністрів України, Офіс Президента України, комітети та Апарат Верховної Ради України, Національний банк, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, Національне антикорупційне бюро, Рахункова палата, інші державні органи;

виконавець - будь-яка особа (резидент або нерезидент), що має письмову угоду з партнером з розвитку або уповноваженою партнером з розвитку особою та забезпечує реалізацію проекту (програми), у тому числі на платній основі;

партнер з розвитку - іноземна держава, уряд та уповноважені урядом іноземної держави органи або організації, іноземний муніципальний орган або міжнародна організація, що надають міжнародну технічну допомогу відповідно до міжнародних договорів України;

міжнародна технічна допомога - фінансові та інші ресурси та послуги, що відповідно до міжнародних договорів України надаються партнерами з розвитку на безоплатній та безповоротній основі з метою підтримки України;

програма - проекти, об`єднані для досягнення спільної мети;

проект - документ, яким визначаються спільні дії учасників проекту (партнерів з розвитку, виконавців, бенефіціарів, реципієнтів), а також ресурси, необхідні для досягнення цілей надання міжнародної технічної допомоги, у тому числі співфінансування з інших джерел, протягом установлених строків;

реципієнт - резидент (фізична або юридична особа), який безпосередньо одержує міжнародну технічну допомогу згідно з проектом (програмою);

субпідрядник - будь-яка особа (резидент або нерезидент), що має письмову угоду з виконавцем або реципієнтом, забезпечує реалізацію проекту (програми) в частині або в цілому та проводить процедури закупівлі за рахунок коштів міжнародної технічної допомоги в рамках проекту (програми).

За змістом пунктів 11, 12, 13 Порядку №153 проекти (програми) підлягають обов`язковій державній реєстрації. Державна реєстрація проектів (програм) є підставою для акредитації їх виконавців, а також реалізації права на одержання відповідних пільг, привілеїв, імунітетів, передбачених законодавством та міжнародними договорами України. Державна реєстрація проектів (програм) провадиться Секретаріатом Кабінету Міністрів України.

Відповідно до змісту пункту 14 Порядку №153 для державної реєстрації проектів (програм) реципієнт (реципієнти) та партнер з розвитку або уповноважена партнером з розвитку особа подають до Секретаріату Кабінету Міністрів України в електронному та паперовому вигляді такі документи:

1) клопотання про державну реєстрацію проекту (програми), яке містить відомості про:

партнера з розвитку (найменування, місцезнаходження, місцезнаходження в Україні уповноваженого партнером з розвитку органу, ім`я, прізвище, посада координатора робіт);

виконавця (найменування, місцезнаходження, адреса в Україні, ім`я, прізвище, посада координатора робіт і за наявності - код згідно з ЄДРПОУ (Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України) або Державним реєстром фізичних осіб - платників податків;

реципієнта (найменування, місцезнаходження, ім`я, прізвище, посада відповідальної особи і за наявності - код згідно з ЄДРПОУ або Державним реєстром фізичних осіб - платників податків);

бенефіціара (найменування, місцезнаходження, ім`я, прізвище, посада відповідальної особи).

До клопотання обов`язково вноситься номер проекту (програми), визначений партнером з розвитку;

2) засвідчену партнером з розвитку або виконавцем копію контракту, укладеного між партнером з розвитку і виконавцем, або його частини, в якій визначено цілі, завдання проекту (програми), види та обсяги міжнародної технічної допомоги, яка надається для цілей проекту (програми), кошторисну вартість, строк та етапи реалізації проекту (програми), лист від бенефіціара про підтримку і заінтересованість у результатах проекту (програми) та згоду на провадження діяльності, зазначеної у контракті.

У разі коли партнер з розвитку одночасно виконуватиме функції виконавця під час реалізації проекту (програми), бенефіціар у своєму листі про підтримку і заінтересованість у результатах проекту (програми) висловлює згоду на провадження діяльності, зазначеної в погодженому партнером з розвитку документі, що містить опис проекту (програми).

2-1) засвідчений партнером з розвитку або виконавцем план закупівлі, що складається за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку (у разі виникнення потреби в реалізації права на податкові пільги, передбачені законодавством та міжнародними договорами України).

План закупівлі може подаватися мовою, прийнятною для партнера з розвитку, з обов`язковим перекладом українською мовою.

У разі внесення змін до плану закупівлі (крім змін у зв`язку з визначенням субпідрядників) такий план подається із зазначенням дати внесення змін згідно з підпунктом 2-1 пункту 14 цього Порядку Секретаріату Кабінету Міністрів України для надсилання у п`ятиденний строк його копії Держмитслужбі, ДПС та розміщення його на Єдиному веб-порталі органів виконавчої влади (крім інформації, що становить комерційну таємницю).

У разі внесення змін до плану закупівлі у зв`язку з визначенням субпідрядників такий план подається партнером з розвитку (виконавцем) або реципієнтом із зазначенням дати внесення змін згідно з підпунктом 2-1 пункту 14 цього Порядку Секретаріату Кабінету Міністрів України разом із копією субпідрядного договору для надсилання у п`ятиденний строк копії плану закупівлі Держмитслужбі, ДПС та розміщення його на Єдиному веб-порталі органів виконавчої влади (крім інформації, що становить комерційну таємницю).

3) документ (меморандум, заява про наміри, план діяльності, технічне завдання, партнерська угода тощо), який підтверджує узгодження цілей, завдань, діяльності за проектом (програмою) між партнером з розвитку або виконавцем і реципієнтом (бенефіціаром).

Зазначений документ повинен також містити:

назву проекту (програми);

мету проекту (програми);

строк реалізації проекту (програми);

завдання відповідно до контракту на виконання проекту (програми);

очікувані результати від реалізації проекту (програми);

кількісні та/або якісні критерії досягнення результативності проекту (програми);

перелік майна, робіт і послуг, прав інтелектуальної власності, інших ресурсів, що придбаваються, надаються в рамках проекту (програми);

очікуваний вплив проекту (програми) на розвиток відповідної галузі або регіону;

зобов`язання партнера з розвитку (виконавця) щодо допомоги;

зобов`язання реципієнта (бенефіціара);

3-1) реципієнт, який уклав грантову угоду з партнером з розвитку або виконавцем, замість документа, зазначеного у підпункті 3 пункту 14 цього Порядку, подає завірену ним копію такої грантової угоди;

3-2) реципієнт, який у документі, передбаченому підпунктом 1 пункту 14 цього Порядку, зазначив інформацію про свою згоду на провадження діяльності, передбаченої контрактом, укладеним між партнером з розвитку і виконавцем, не подає документи, передбачені підпунктами 3 і 3-1 пункту 14 цього Порядку;

4) лист-погодження НАДС у разі, коли проектом (програмою) передбачено підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації державних службовців України.

Усі документи, необхідні для проведення державної реєстрації проектів (програм), подаються мовою їх оригіналів з обов`язковим перекладом українською мовою;

5) звіт про результати реалізації проекту (програми) у разі подання документів для державної реєстрації проекту (програми) у строк, що перевищує шість місяців з початку реалізації проекту (програми).

Приписами пунктів 16, 18 Порядку Секретаріат Кабінету Міністрів України розглядає подані усіма заявниками проекту (програми) документи протягом 10 робочих днів починаючи від дня надходження документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, і приймає рішення щодо проведення державної реєстрації проекту (програми).

Державна реєстрація проекту (програми) підтверджується реєстраційною карткою проекту (програми), складеною за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, яка підписується заступником Державного секретаря Кабінету Міністрів України чи іншою уповноваженою особою Секретаріату Кабінету Міністрів України, засвідчується печаткою Секретаріату Кабінету Міністрів України та видається заявникові з надсиланням копії бенефіціарові протягом п`яти робочих днів від дати прийняття рішення про проведення державної реєстрації проекту (програми).

Одночасно з видачею реєстраційної картки проекту (програми) робиться відповідний запис у реєстрі проектів (програм) міжнародної технічної допомоги, та розміщується план закупівлі на Єдиному веб-порталі органів виконавчої влади (крім інформації, що становить комерційну таємницю).

Судом встановлено, що Секретаріатом Кабінету Міністрів України було зареєстровано Програму USAID з аграрного і сільського розвитку (АГРО). В реєстраційній картці визначено: партнер з розвитку Уряд США через агенство з міжнародного розвитку; виконавець Кімонікс Інтернешнл Інк.; реципієнт перелік реципієнтів наведений у додатку до реєстраційної картки проекту; бенефіціар Міністерство аграрної політики і продовольства України.

Суд зауважує, що Реєстраційною карткою та Планом закупівлі товарів, робіт і послуг, що придбаваються за кошти міжнародної технічної допомоги, не визначено переліку субпідрядників за угодами з виконавцем проекту. Тобто, планом закупівлі не визначено жодного субпідрядника, за угодами з Кімонікс Інтернешнл Інк. Водночас, згідно з Додатком 5 до Порядку №153, який визначає форму плану закупівлі товарів, робіт і послуг, що придбаваються за кошти міжнародної технічної допомоги, визначено можливість вказівки на субпідрядника із зазначенням граничної суми, передбаченої в субпідрядному договорі у межах загальної граничної суми коштів МТД.

Пунктом 23 Порядку №153 передбачено, що у разі виникнення необхідності в реалізації права на податкові пільги, передбачені законодавством та міжнародними договорами України, Секретаріат Кабінету Міністрів України надсилає у п`ятиденний строк після реєстрації проекту (програми) ДПС та Держмитслужбі копію реєстраційної картки проекту (програми) та копію плану закупівлі в електронному вигляді з метою інформування про наявність податкових пільг, передбачених законодавством та міжнародними договорами України в рамках реалізації проектів (програм).

Виконавець та субпідрядник, що реалізують право на податкові пільги, передбачені законодавством та міжнародними договорами України (крім договорів, пов`язаних із виконанням робіт з підготовки до зняття і зняття енергоблоків Чорнобильської АЕС з експлуатації та перетворення об`єкта «Укриття» на екологічно безпечну систему), щомісяця до 20 числа складає та подає в письмовому та електронному вигляді органові ДПС, в якому перебуває на обліку як платник податків, інформаційне підтвердження за формою згідно з додатком 8 до цього Порядку. У разі коли виконавцем є юридична особа - нерезидент, що не перебуває на обліку як платник податків, інформаційне підтвердження подається в письмовому та електронному вигляді органові ДПС за адресою акредитації такої особи на території України та в копії Секретаріату Кабінету Міністрів України.

Суд встановив, що компанією Кімонікс Інтернешнл Інк. в жовтні 2024 року складено та подано у встановленому порядку Інформаційне підтвердження придбання товарів, робіт і послуг у пільговому режимі за кошти міжнародної технічної допомоги за проектом АГРО, в яких вказано позивача продавцем придбаних товарів, а також відображено суму постачання, що підлягає пільговому оподаткуванню/звільненню від оподаткування ПДВ.

При цьому, суд зазначає, що норми ПК України та Порядку №153 не передбачають обов`язкової реєстрації переліку субпідрядників для реалізації проекту, що фінансується за рахунок коштів МТД, для звільнення від оподаткування ПДВ, а єдиною умовою застосування пільги, передбаченої абзацом третім пункту 197.11 статті 197 ПК, є факт здійснення операцій із постачання товарів та послуг на митній території України та ввезення на митну територію України товарів, що фінансуються за рахунок МТД, яка надається відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана у встановленому законодавством порядку, а також подання виконавцем проекту інформаційного підтвердження про придбання товарів/послуг за кошти МТД.

Позивач в податковій звітності за жовтень 2024 року відображав відповідні господарські операції з Кімонікс Інтернешнл Інк. (постачання товарів в межах РУ), які звільнені від сплати податку учасників Угоди, суми ПДВ несплачених до бюджету у зв`язку з отриманням податкової пільги, обсяг звільнених від оподаткування операцій з постачання товарів/послуг та обсяг операцій з придбання товарів/послуг (які придбані у поточному та попередніх звітних (податкових) періодах, які у поточному звітному (податковому) періоді використані в пільгових операціях із постачання товарів/послуг).

Отже, контролюючий орган мав належний і достатній обсяг податкової інформації, яка могла використовуватися для виконання покладених на контролюючий орган функцій та завдань в частині постачання товарів, що підпадають під пільговий режим оподаткування.

Оскільки операції з постачання товарів/послуг у рамках проєкту МТД та в межах затвердженого плану закупівлі товарів, робіт і послуг, що постачаються виконавцям проєктів МТД та оплачуються за кошти МТД, звільняються від оподаткування ПДВ, суд дійшов висновку, що господарські операції з постачання товарів позивачем компанії Кімонікс Інтернешнл Інк. звільнені від оподаткування ПДВ на підставі п.197.11 ст.197 ПК України. Як наслідок, податок на додану вартість правомірно не включався у вартість товарів, що постачались позивачем на користь компанії Кімонікс Інтернешнл Інк.

Суд також враховує, що положення Рамкової угоди не дозволяють використовувати кошти міжнародної технічної допомоги для сплати ПДВ. Зокрема, Розділ 11 «Податки та збори» такої угоди передбачає наступне: «Договір, згідно з яким фінансується ця РУ та будь-яке замовлення на закупівлю, що випливає з неї, не дозволяє використовувати кошти для сплати будь-яких податків, ПДВ, тарифів, зборів чи стягнень, передбачених будь якими чинними у Країні-партнері законами».

Зазначене доводить протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року в справі № 380/7218/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді С. М. Кузьмич
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 11 грудня 2025 року.