Справа № 160/13254/25
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/13254/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2025 ( суддя Царікова О.В.) в адміністративній справі №160/13254/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 25.04.2025 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.04.2025 року про призначення пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи ОСОБА_1 : трактористом в Радгоспі-комбінат імені 60 річчя Радянської України з 30.01.1991 року по 27.07.1994 року, трактористом в Радгоспі-комбінат «Ниватрудівський» з 28.07.1994 року по 31.01.1997 року, трактористом в Сільськогосподарський цех Нивотрудівський» КДГМК «Криворіжсталь» з 01.02.1997 року по 31.12.1998 року, трактористом-машиністом в Агропромисловому комплексі КДГМК «Криворіжсталь» з 01.01.1999 року по 01.04.2011 року, трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва на Підприємстві об`єднання громадян «Добробут» Дніпропетровської обласної Громадської організації «Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України» в періоди: з 22.03.2014 року по 17.11.2014 року, з 01.03.2016 року по 16.12.2016 року, з 01.03.2017 року по 26.04.2021 року, з 01.06.2021 року по 16.04.2025 року (дата звернення із заявою про призначення пенсії).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, позивачу рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25.04.2025 № 52 відмовлено в призначені пенсії за віком з підстави відсутності необхідного пільгового стажу. Крім того, пенсійним органом протиправно не зараховано до пільгового стажу періоди трудової діяльності згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 18.08.1988 на посаді тракторист-машиніст, оскільки відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Не погоджуючись з прийнятим пенсійним органом рішенням, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2025 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 30.01.1991 по 27.07.1994 згідно довідки від 24.10.2023 №1451-1785, оскільки довідка не відповідає додатку №5, затвердженому Порядком №637, а саме: відсутнє підтвердження характеру виконування робіт повний польовий період у сільському господарстві. Довідка потребує заміни. з 22.03.2014 по теперішній час згідно довідки від 31.03.2025 №1, яка видана Підприємством об`єднання громадян Добробут Дніпропетровської обласної громадської організації Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України, оскільки відсутній статут або документи, щодо зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Також позивачем подана заява про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 7000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

25.04.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву ОСОБА_1 від 16.04.2025 та прийнято рішення №52, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

В даному рішенні зазначено наступне: Вік заявника 58 років 8 місяців. Пенсійний вік, визначений п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 55 років. Необхідний страховий стаж, визначений п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 30 років. Необхідний пільговий стаж за період роботи трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, визначений п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 20 років. Страховий стаж заявника становить 40 років 24 дні, пільговий стаж відсутній. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи: - з 30.01.1991 по 27.07.1994 згідно довідки від 24.10.2023 №1451-1785, оскільки довідка не відповідає додатку №5, затвердженому Порядком №637, а саме: відсутнє підтвердження характеру виконування робіт повний польовий період у сільському господарстві. Довідка потребує заміни. - з 22.03.2014 по теперішній час згідно довідки від 31.03.2025 №1, яка видана Підприємством об`єднання громадян Добробут Дніпропетровської обласної громадської організації Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС Укравїни, оскільки відсутній статут або документи, щодо зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції. Заявник працює.

Не погоджуючись із не зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 18.08.1988 з 30.01.1991 року по 27.07.1994 року, з 28.07.1994 року по 31.01.1997 року, з 01.02.1997 року по 31.12.1998 року, з 01.01.1999 року по 01.04.2011 року, з 22.03.2014 року по 17.11.2014 року, з 01.03.2016 року по 16.12.2016 року, з 01.03.2017 року по 26.04.2021 року, з 01.06.2021 року по 16.04.2025 року (дата звернення із заявою про призначення пенсії), позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення та застосовуючи сталу практику Верховного суду з спірних питань, зазначає.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003.

Згідно з частиною першою статті 8 вказаного Закону право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 24 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

При цьому, згідно з частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

03.10.2017 Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03.10.2017 (далі - Закон №2148-VIII), яким Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 доповнено розділом XIV-І «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».

Так, згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах мають чоловіки, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а, від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17.

Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 04 липня 2023 року у справі № 580/4012/19, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

У спірному рішенні пенсійним фондом до пільгового стажу не зараховано періоди роботи: - з 30.01.1991 по 27.07.1994 згідно довідки від 24.10.2023 №1451-1785, оскільки довідка не відповідає додатку №5, затвердженому Порядком №637, а саме: відсутнє підтвердження характеру виконування робіт повний польовий період у сільському господарстві. Довідка потребує заміни. - з 22.03.2014 по теперішній час згідно довідки від 31.03.2025 №1, яка видана Підприємством об`єднання громадян Добробут Дніпропетровської обласної громадської організації Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України, оскільки відсутній статут або документи, щодо зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції.

З трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 18.08.1988 судом встановлено наступні періоди роботи позивача:

- 30.01.1991 прийнятий трактористом III розряду на роботу в Радгосп-комбінат імені 60 річчя Радянської України на підставі наказу 8 від 229.01.1991;

- 01.02.1997 сільськогосподарський цех Новотрудовской реформований шляхом приэднання до КГГМК Криворіжсталь на правах сільськогосподарського цеху Новотрудовской (наказ КМУ №218 від 09.12.1996);

- 01.01.1999 сільськогосподарський цех Новотрудовской перейменовано в промисловий комплекс(наказ №796 від 15.12.1997);

- 01.01.1999 переведений трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва III розряду в агропромисловому комплексі на підставі наказу №796 від 15.12.1997;

- 06.05.2006 переведений в агропромисловому комплексі трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва (Дон-1500) 6 розряду на підставі розпорядження №14 від 06.05.2006);

- 01.11.2006 переведений в агропромисловому комплексі трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва (ЮМЗ-6) 3 розряду на підставі розпорядження №46 від 02.11.2006;

- 12.02.2007 переведений в агропромисловому комплексі трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва (МТЗ-82) 4 розряду на підставі розпорядження №16 від 12.02.2007;

- 20.03.2008 переведений в агропромисловому комплексі трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва (Т-150) 5 розряду на підставі розпорядження №18 від 19.03.2008;

- 01.04.2011 звільнений по п.5 ст. 36 КЗпП України у звязку з переведенням на роботу в ТОВ Фактор-Д на підставі наказу №8 від 01.04.2011;

- 22.03.2014 прийнятий в порядку переведення з ТОВ Фактор-Д до Підприємства об`єднання громадян «Добробут» Дніпропетровської обласної Громадської організації «Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України» трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва машинно-тракторного парку на підставі наказу №8 від 21.03.2014;

- 17.11.2014 звільнений за згодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України на підставі наказу №66 від 17.11.2014;

- 01.03.2016 прийнятий до Підприємства об`єднання громадян «Добробут» Дніпропетровської обласної Громадської організації «Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України» трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва машинно-тракторного парку за строковим трудовим договором на підставі наказу №1 від 25.02.2016;

- 16.12.2016 звільнений за згодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України на підставі наказу №81 від 16.12.2016;

- 01.03.2017 прийнятий до Підприємства об`єднання громадян «Добробут» Дніпропетровської обласної Громадської організації «Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України» трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва Нивотрудівського відділення за строковим тррудовим договором на підставі наказу №40 від 28.02.2017;

- 26.04.2021 звільнений у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників згідно п.1 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу №82 від 26.04.2021;

- 01.06.2021 прийнятий до Підприємства об`єднання громадян «Добробут» Дніпропетровської обласної Громадської організації «Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України» трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва на підставі наказу №109 від 31.05.2021.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 від 18.08.1988, містить усі необхідні записи, що підтверджують період виконуваної роботи. Стаж роботи позивача на посаді тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва підтверджується: архівною довідкою ПАТ АрселорМітал Кривий Ріг, довідкою від 24.10.2023 №1451-1785 ПАТ АрселорМітал Кривий Ріг, довідкою від 31.03.2025 №1 Підприємства об`єднання громадян «Добробут» Дніпропетровської обласної Громадської організації «Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України».

Відповідно до пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Абзацом четвертим пункту 1.8 розділу I Порядку №22-1 визначено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

За приписами п. 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію зокрема: повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Також, в силу положень частини 1 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частини 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» саме органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Отже, відповідач, маючи сумніви щодо підтвердження факту наявності у позивача необхідного пільгового стажу, враховуючи конкретні обставини цієї справи, мав право на звернення до підприємств, на яких працював останній, із вимогою про надання необхідних додаткових документів, здійснення відповідної перевірки достовірності поданих відомостей та умов праці, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей щодо роботи позивача у спірні періоди на посаді, яка дає останній право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, не повідомлено позивача про необхідність надання додаткових документів до її заяви про призначення пенсії, як і не доведено відсутності у трудовій книжці позивача, яка у даному випадку є основним документом, що підтверджує стаж відповідних записів чи неточностей.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominenv. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25.04.2025 №52 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , було прийнято суб`єктом владних повноважень не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не відповідає критеріям, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим ефективним відновленням порушеного права та інтересів позивача, в даному випадку є саме зобов`язання пенсійного органу зарахувати до пільгового страхового стажу періоди роботи трактористом-машиністом: з 30.01.1991 року по 27.07.1994 року, з 28.07.1994 року по 31.01.1997 року, з 01.02.1997 року по 31.12.1998 року, з 01.01.1999 року по 01.04.2011 року, з 22.03.2014 року по 17.11.2014 року, з 01.03.2016 року по 16.12.2016 року, з 01.03.2017 року по 26.04.2021 року, з 01.06.2021 року по 16.04.2025 року (дата звернення із заявою про призначення пенсії).

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Стосовно витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що розмір 7000 грн. є завищеним, оскільки на час розгляду справи обставини справи, правові підстави позову не змінювалися, відзив на апеляційну скаргу фактично обґрунтований доводами адміністративного позову, текстова редакція такого відзиву містить виклад фактичних обставин справи, перелік і зміст норм права по суті спору.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що у будь-якому випадку надання правової допомоги з приводу вирішення навіть певної (усієї) сукупності процесуальних питань у апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому або такому ж розмірі, як надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом.

Первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази.

В свою чергу, процедурні питання є типовими, виконання яких потребує більш технічного підходу та не залежить від ціни позову та/або професійного досвіду виконавця.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, а також зміст та обсяг наданих послуг, колегія суддів вважає заявлений до відшкодування розмір правової допомоги за складення відзиву на апеляційну скаргу явно завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Крім того, участь одного адвоката при розгляді справи в судах всіх інстанцій свідчить про його обізнаність з обставинами щодо спірних правовідносин, що поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання ним послуг в межах їх повторного вивчення. Доводи й позиція сторін протягом усього часу розгляду справи не змінювалися, а доводи відзиву не відрізняються від доводів позову.

Таким чином, враховуючи, що правова позиція представника позивача у суді всіх інстанцій не змінювалась, об`єктивна необхідність для професійного досвідченого адвоката, який надав правову допомогу позивачу в суді першої інстанції, вдруге вивчати додаткові джерела права та судову практику зі спірних питань була відсутня, оскільки такий представник не міг не бути обізнаним із позицією відповідача, законодавством, яким регулюється спір у справі, документами й доводи, якими відповідач обґрунтовував свої вимоги й інші обставини, а отже підготовка цієї справи в суді апеляційної інстанції не вимагала великого обсягу аналітичної й технічної роботи, - з огляду на що розмір таких витрат також підлягає зменшенню.

Відтак, суд апеляційної інстанції визначає співмірний розмір, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача за вказану послугу у суді апеляційної інстанції в розмірі 1200,00 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2025 в адміністративній справі №160/13254/25 залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1200,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 04 грудня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 09 грудня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко