Справа № 160/23408/25
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправним та скасувати Акт огляду на МСЕК ОСОБА_1 № 60 від 13.12.2024 р. та відновити дію акта огляду ОСОБА_1 від 05 вересня 2023 року з 13 грудня 2024 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що відповідач в порушення Положення про медико-соціальну експертизу протиправно скасував рішення про визнання її особою з інвалідністю 2 групи, оскільки медичне обстеження з вивченням документів хворого не проводилось, а проведене опитування відбувалось за відсутності підстав для проведення медико-соціальної експертизи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач отримав ухвалу суду 19.08.2025 р., але відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються цього предмету спору, до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05.09.2023р. бесзстроково встановлено другу групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААГ №254953.
Відповідно до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Державної установи «Український державний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 13 грудня 2024 року №60 позивачці встановлено третю групу інвалідності.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
Суд зазначає, що на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» №1338 від 15.11.2024р. втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи".
За наведених обставин суд встановив, що Акт огляду на МСЕК від 13.12.2024 р. №60 був складений відповідачем на підставі «Положення про медико-соціальну експертизу» та «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1317.
Водночас, у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 р. № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» - постанова № 1317 втратила чинність.
Вказана Постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» №1338 від 15.11.2024р. набрала чинності 26.11.2024р.
Отже, станом на дату прийняття оскаржуваного рішення 13.12.2024 р. постанова №1317 та затверджені нею Положення вже не діяли та не могли бути належною правовою підставою для прийняття індивідуальних рішень щодо встановлення/зміни групи інвалідності.
За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Застосування відповідачем нормативно-правового акта, який на дату прийняття оскаржуваного рішення вже втратив чинність, свідчить про ухвалення цього рішення без належної правової підстави, тобто з порушенням принципу законності.
За таких обставин суд доходить висновку, що оскаржуваний Акт огляду на МСЕК від 13.12.2024 р. № 60 прийнятий відповідачем з порушенням вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, без належної правової підстави, у зв`язку із чим є протиправним і підлягає скасуванню.
Водночас суд не наділений повноваженнями втручатися у процес проведення медико-соціальної експертизи чи прийняття управлінських рішень про переогляд, оскільки такі питання належать до виключної компетенції спеціалізованих медико-соціальних установ.
Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17 березня 2020 у справі №240/7133/19, від 25 вересня 2018 у справі № 804/800/16 та від 26 вересня 2018 у справі № 817/820/16, відповідно до яких суд вправі перевірити законність висновків МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку/рішення на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
В межах розгляду даної адміністративної справи, суд обмежується перевіркою законності та обґрунтованості дій Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", зокрема щодо дотримання встановленої процедури, строків, прав і гарантій особи.
При цьому, суд відмовляє в частині відновлення дії акта огляду ОСОБА_1 від 05 вересня 2023 року, оскільки попередній акт огляду медико-соціальної експертної комісії Серії 12 ААГ №254953 був скасований саме у зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення відповідача, яке, у разі набрання законної сили рішення суду, вважатиметься скасованим та не створюватиме юридичних наслідків з моменту його прийняття. У свою чергу, серед способів захисту та відновлення прав позивача відсутнє відновлення дії попереднього індивідуального акта, зокрема, й у разі скасування іншого акта, яким його скасовано.
Виходячи із заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України у вигляді акта огляду МСЕК від 13 грудня 2024 року №60.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко