Справа № 640/18540/22
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року Справа№640/18540/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Беррі Мор" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.10.2022 року №257720410

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Беррі Мор" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.10.2022 року №257720410 про визначення суми податкового зобов`язання у розмірі 7761,51 грн та штрафних санкцій у розмірі 3880,76 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року відкрито провадження у адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року адміністративну справу прийнято до провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 30 квітня 2025 року. Витребувано у Головного управління ДПС у м. Києві уточнюючу податкову декларацію ТОВ «Беррі Мор» від 09.08.2022, обґрунтовані пояснення з посиланням на відповідні докази стосовно застосування до ТОВ «Беррі Мор» штрафу у розмірі 50 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання в сумі 3880,76 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 640/17224/22.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року витребувано у Головного управління ДПС у м. Києві належним чиним засвідчену копію конверту зі штрих-кодом 320, на якому можливо встановити адресу одержувача ТОВ «Беррі Мор».

Суд викликав сторін у підготовче засідання на 09 грудня 2025 року щодо вирішення питання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в порядку письмового провадження в межах строків, визначених КАС України для розгляду справи.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що отримав спірне податкове повідомлення-рішення від 07.10.2022 року №257720410 про донарахування податкових зобов`язань з єдиного податку у розмірі 7761,51 грн та з штрафних санкцій у розмірі 3880,76 грн. Зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акту №20789/Ж5/26-15-04-10-03/39019092, проте підприємство не отримувало вказаний акт, внаслідок чого неможливо встановити підстави нарахування вказаних сум та період, за який здійснено донарахування. Крім того, зазначив, що зафіксоване порушення в спірному податковому повідомленні-рішенні абз. 2 п. 293.3 ст. 293 Податкового кодексу України не могло бути вчинене, оскільки на момент складання акту перевірки товариство було платником Єдиного податку 3 групи зі ставкою 2% на період дії воєнного стану згідно пункту 9.4 пункту 9 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України. У зв`язку з порушенням порядку надсилання платнику податків актів перевірок зі спірного податкового повідомлення-рішення неможливо встановити, який саме порядок складання та подання податкової декларації порушено з боку підприємства. Крім того, відповідач у спірному податковому повідомленні-рішення зазначив помилкову адресу місцезнаходження контролюючого органу. Спірне податкове повідомлення-рішення вважає протиправним, просив задовольнити позов.

Відповідач через канцелярію суду у встановлені судом строки, надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що ТОВ «Беррі Мор» 09.08.2022 подано уточнюючу податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за травень 2022 року реєстраційний номер , згідно якої задекларована сума єдиного податку до зменшення у зв`язку з виправленням помилки в розмірі 7761,51 грн без заповнення рядків 01 та 02 декларації. Відповідно до п.123.1 ст.123 ПК України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суми податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених п. п. 54.3.1, п. п. 54.3.2, п. п. 54.3.5, п. п. 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 ПК України, тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 25 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. На підставі вищевикладеного, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 07.10.2022 року №257720410 на загальну суму грошового зобов`язання 11 642,27 грн (податкове зобов`язання у розмірі 7761,51 грн та штрафної санкції 3880,76 грн), яке вручене платнику податків 19.10.2022.

Крім того, відповідач подав до суду пояснення, відповідно до яких акт про результати камеральної перевірки податкової декларації від 23.08.2022 №20789/Ж5/26-15-04-14-03/39019092 надіслано рекомендованим листом на юридичну адресу платника. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення лист повернувся 26.09.2022 з відміткою поштового відділення «повертається за закінченням терміну зберігання». Інформація про застосування до платника штрафу за попереднє таке порушення: акт камеральної перевірки уточнюючої податкової декларації платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні реєстраційний номер № від 09.08.2022 за червень 2022 року від 23.08.2022 № 20787/ Ж5/26-15-04-10-03/39019092 та податкове повідомлення-рішення від 15.09.2022 №222560410, згідно якої задекларована сума єдиного податку до зменшення у зв`язку з виправленням помилки в розмірі 7761,51 грн без заповнення рядків 01 та 02 декларації.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Беррі Мор» (), зареєстроване як юридична особа 12.12.2013 року, перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, Дніпровська ДПІ, до видів діяльності віднесено, зокрема 46.34 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами (основний).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Беррі Мор» (далі - ТОВ «Беррі Мор») перебуває в стані припинення з 10.03.2025 на підставі рішення Господарський суд Дніпропетровської області про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури від 04.03.2025 № 904/4105/24.

Відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011) є суб`єктом владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

17.06.2022 року ТОВ «Беррі Мор», податкова адреса: вулиця Іллєнка Юрія, буд. 81А, Шевченківський р-н, м. Київ, 04050, Україна, подало звітну податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за травень 2022 року, відповідно до якої задекларував обсяг доходу за податковий (звітний) місяць, що оподатковується за ставкою 2 відсотки доходу в розмірі 1799381,87 грн, та визначив суму податкових зобов`язань за податковий (звітний) місяць в розмірі 35987,64 грн (2%).

Крім того, 09.08.2022 року ТОВ «Беррі Мор» подало уточнюючу податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за травень 2022 року, відповідно до якої позивач визначив уточнену суму податкових зобов`язань за податковий (звітний) період, у якому виявлена помилка, в розмірі 28226,13 грн. При цьому, обсяг доходу за податковий (звітний) місяць, що оподатковується за ставкою 2 відсотки доходу (код рядка 01) залишився без змін.

23 серпня 2022 року посадовою особою ГУ ДПС у м. Києві складено акт №20789/Ж5/26-15-07-10-03/38019092 «Про результати камеральної перевірки уточнюючої податкової декларації платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні" за травень 2022 року. Перевіркою встановлено, що сума податкового зобов`язання з єдиного податку з юридичних осіб, зазначена ТОВ «Беррі Мор`в уточнюючій податковій декларації за травень 2022 року є нижча, ніж визначена за результатами камеральної перевірки.

Вказаний акт перевірки направлено ТОВ «Беррі Мор» засобами поштового зв`язку за адресою: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 18-а та повернуто за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наданим відповідачем.

На підставі вказаного акту фактичної перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 07 жовтня 2022 року №257720410, яким за порушення абз. 2 п. 293.3 ст. 293, п.296.7 ст. 296 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання з Єдиного податку з юридичних осіб в розмірі 7761,51 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 3880,76 грн.

До спірного податкового повідомлення-рішення податковий орган додав розрахунок податкового зобов`язання та/або штрафних (фінансових) санкцій з єдиного податку з юридичних осіб, відповідно до якого визначено суму за податковими зобов`язаннями згідно абз. 2 п. 293.3 ст. 293 ПК України в розмірі 3880,76 грн та суму штрафних санкцій згідно з п. 123.2 ст. 123 ПК України в розмірі 7761,51 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у м. Києві від 07 жовтня 2022 року №257720410 позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з такого.

Податковий кодекс України (далі ПК України, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п. 1.1. ст. 1 ПК України).

За приписами п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки п. 75.1 ст. 75 ПК України.

Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

На підставі п.п.54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до вимог п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Згідно до вимог п. 76.1 ст. 76 ПК України установлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Таким чином, із аналізу наведених чинних приписів слідує, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених п. 75.1 ст. 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

При цьому, будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності.

Виходячи з аналізу приписів податкового законодавства можна дійти висновку, що повноваження контролюючого органу щодо проведення перевірки з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання платником податків у межах саме камеральної перевірки, закріплені у п.п. 75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України, які наведені вище, та позивачем не оспорюються у межах даного спору.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.2 ст. 86 ПК України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

На підставі п. 42.5 ст. 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно п. 86.7 ст. 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень, контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про місце і час проведення розгляду матеріалів перевірки. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду.

Платник податків має право брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податку має право надавати письмові та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду.

Відсутність платника податку або його представника, повідомленого в передбаченому цією статтею порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки.

Під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень: встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини); досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності; досліджує питання щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому п.п.78.1.5 п. 78.1 ст. 78 цього Кодексу; визначає розмір грошових зобов`язань та/або суму зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або суму зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, а також необхідність надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.

За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

За приписами п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому ст. 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про законодавчо встановлену процедуру, яка передує прийняттю контролюючим органом податкового повідомлення-рішення та направлена на надання платнику податків права подати свої заперечення та/або додаткові документи у випадку незгоди із висновками акта перевірки.

Закріплення на законодавчому рівні граничних строків направлення чи вручення контролюючим органом платнику податків акта перевірки після реєстрації у контролюючому органі протягом трьох робочих днів, направлене на забезпечення можливості реалізації свого права платником податків на подачу заперечень та додаткових документів і пояснень, якими може підтверджуватись відсутність його вини, наявність пом`якшуючих обставин, або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності.

При цьому, суд наголошує, що у випадку проведення камеральної перевірки, яка проводиться без будь-якого спеціального рішення керівника контролюючого органу або направлення на її проведення та без надання платником податків згоди на її проведення, такий платник податків, у випадку порушення контролюючим органом строків направлення акта перевірки, позбавлений будь-якої можливості подати заперечення, додаткові документи, пояснення з огляду на його необізнаність із проведенням камеральної перевірки.

У разі недотримання податковим органом визначеного ПК України порядку прийняття податкових повідомлень-рішень, у тому числі щодо позбавлення платника податків права на подання заперечень на акт перевірки, наслідком прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення буде протиправність останнього, оскільки таке прийняття відбудеться, по-перше, з порушенням прав платника податків на участь у прийнятті рішення, по-друге, без урахування усіх обставин, що мають вирішальне значення для прийняття рішення.

Суд встановив, що контролюючий орган направив позивачу акт перевірки засобами поштового зв`язку за адресою: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 18-а, який повернуто за зворотною адресою "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наданим відповідачем.

Водночас, суд встановив, що на момент перевірки податковою адресою позивача була адреса: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81-а.

Отже, відповідач не надав суду доказів належного повідомлення та вручення позивачу за його податковою адресою акту перевірки, що свідчить про передчасність спірного такого податкового повідомлення-рішення в порушення відповідачем положень пунктів 86.7, 86.8 статті 86 ПК України, нівелюючи право позивача на подання таких заперечень та врахування його позиції при прийнятті податкового повідомлення-рішення.

На переконання суду, такі процедурні порушення є суттєвими та могли істотно вплинути на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами камеральної перевірки, на підставі якої прийнято спірне рішення, оскільки відповідач дійшов висновків про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕРРІ МОР» вимог Податкового кодексу України при визначенні суми зменшення податкового зобов`язання з єдиного податку з юридичних осіб розмірі 7761,51 грн шляхом подання уточнюючої податкової декларації з єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за травень 2022 року, без надання позивачу можливості подати відповідні пояснення/заперечення та документи, що пов`язані з предметом перевірки.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що встановлені під час розгляду справи порушення ГУ ДПС у м. Києві процедури проведення камеральної перевірки є достатньою самостійною підставою для скасування прийнятого за результатами її проведення податкового повідомлення-рішення.

Стосовно зазначення у спірному податковому повідомленні-рішенні адреси місцезнаходження податкового органу «вул. Багговутівська, 26, м. Київ, 04107», яка не відповідає даним з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також зазначення порушень абз. 2 п. 293.3 ст. 293, суд зазначає таке.

У постановах від 19 травня 2020 року (справа №820/2300/18), від 30 квітня 2020 року (справа №810/384/16), від 17 березня 2020 року (справа №808/4140/15), від 25 січня 2019 року (справа №812/1112/16) Верховний Суд зазначив, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли недотримано окремих елементів. Технічні помилки не є недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу, що питання дефектності рішення контролюючого органу та вплив таких недоліків на його правомірність мають вирішуватися при розгляді відповідної справи з урахуваннях її конкретних обставин.

Суд звертає увагу, що зазначення у спірному податковому повідомленні-рішенні адреси місцезнаходження податкового органу «вул. Багговутівська, 26, м. Київ, 04107», яка не відповідає даним з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не може автоматично свідчити про неправомірність прийнятого на його підставі спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки зміст зазначеного акту не є спотвореним та надає змогу позивачу чітко встановити зміст цього рішення.

Так, суд звертає увагу, що у п. 293.3 ст. 293 ПК України відсутній абзац 2.

Пунктом 293.3 ст. 293 ПК України визначено відсоткову ставку єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі: 3 відсотки доходу у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом; 5 відсотків доходу у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

При цьому, підпунктом 9.4 пункту 9 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України відсоткова ставка єдиного податку для платників єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування, встановлені цим пунктом, встановлюється у розмірі 2 відсотки доходу, визначеного відповідно до статті 292 цього Кодексу.

Суд встановив, що позивач 17.06.2022 року подав звітну податкову декларацію з єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні, в якій визначив суму податкового зобов`язання за травень 2022 року в розмірі 35987,64 грн, тобто в розмірі 2 % від обсягу доходу за звітний місяць в розмірі 1799381,87 грн.

В подальшому, позивач 09.08.2022 року подав уточнюючу податкову декларацію з єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні, в якій у зв`язку виявленою помилкою, зменшив суму податкового зобов`язання за травень 2022 року до 28226,13 грн, при цьому не зменшивши суму доходу за вказаний звітний місяць.

Натомість, контролюючий орган виявивши, що зазначена сума в уточнюючій декларації податкового зобов`язання є нижчою від визначеної за результатами камеральної перевірки, донарахував суму податкового зобов`язання з єдиного податку на 7761,51 грн, тобто первісно зазначеної позивачем в звітній декларації від 17.06.2022 року.

Отже, в даному випадку, позивач допустив порушення саме підпункту 9.4 пункту 9 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, а не положень статті 293 ПК України.

Таким чином, суд встановив, що помилки допущені відповідачем саме стосовно зазначення порушення позивачем абз. 2 п. 293.3 ст. 293 ПК України, за яке застосовуються відповідні санкції, суттєво впливають на зміст податкового повідомлення-рішення.

Поряд із зазначеними вище процедурними порушеннями в частині позбавлення позивача права на подання заперечень на акт перевірки та їх врахування під час винесення податкового повідомлення-рішення, суд дійшов висновку про скасування оскарженого у цій справі рішення контролюючого органу в повному обсязі.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09 липня 2020 року у справі №340/94/19.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За наслідками судового розгляду, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 2481 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-262, 293-295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Беррі Мор» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.10.2022 року №25772 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 07.10.2022 року №257720410.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (адреса: 02140, м. Київ, вул. Вишняківська, 6-А, кв. 109, код ЄДРПОУ ВП 44116011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Беррі Мор» (49051, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 50, оф. 207, ) судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі вісімдесят одна) гривня.

Рішення прийнято, складено в повному обсязі та підписано 09 грудня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Троянова