Справа № 640/35542/21
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року Справа№640/35542/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмового провадження адміністративниу справу,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ Транс"

до відповідача: Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.11.2021 №,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс», звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 02.11.2021 № .

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що контролюючим органом було порушено порядок проведення фактичної перевірки, зокрема, на тих підставах, що перед початком, а також підчас проведення перевірки, представниками контролюючого органу не було вручено наказ про проведення фактичної перевірки, що, на думку позивача, доводить відсутність підстав для її проведення, а також дає підстави вважати, що у такому наказі взагалі не були вказані, передбачені нормами податкового законодавства підстави, із посиланням на конкретні норми Податкового кодексу України.

Щодо відображених в акті висновків, позивач зазначає, що товариство не може бути притягнуто до відповідальності за порушення приписів п. 1, п. 2 п. 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оскільки оператором АГЗП було надано перевіряючим всю наявну документацію, у тому числі, документи підтверджуючи походження та отримання скрапленого газу. Але перевіряючи користувались виключно наявним механічним показником наповненості резервуару, який взагалі не відображає, навіть, приблизну кількість скрапленого газу в резервуарі, водночас, позивача зазначає, що даний механічний показник не може використовуватись для визначення кількості скрапленого газу.

Крім цього, позивач зазначає, що оператор АГЗП не є посадовою особою товариства, тому пропонував перевіряючим дочекатись директора та головного бухгалтера, але представники контролюючого органу відмовились чекати, та, крім цього, не прийняли до уваги надану оператором документацію щодо походження, отримання та зберігання скрапленого газу. З огляду на зазначене, позивач вважає, що висновки, викладені в акті перевірки про ненадання документів не відповідають дійсності, а також зазначає, що в у п. 4.4 акту фактичної перевірки, який передбачає вказування переліку документів, що необхідно надати для розгляду у вказаний термін, перевіряючи зазначили - «за вимогою».

Крім того, у п. 4.3 цього акту вказано, що для ознайомлення з матеріалами перевірки, надання вмотивованих пояснень та документів необхідно прибути за викликом, проте відповідач не здійснював виклику посадових осіб позивача для надання пояснень та підтверджуючих документів.

Примірник Акту підприємство отримали поштою, на місці проведення перевірки перевіряючі відмовились надати копію акту, інші порушення, зазначені в акті не підтверджені також, тому вважає, що податкове повідомлення-рішення, прийняте за результатами такої перевірки є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 6 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху, встановлення строк для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи було вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 квітня 2025 року справу передано на розгляд судді Олішевській В.В.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року, прийнято до провадження адміністративну справу № 640/35542/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також запропоновано сторонам надати суду пояснення щодо актуальності спору, стосовно якого подано даний позов, станом на час отримання даної ухвали; витребувано у відповідача матеріали фактичної перевірки позивача, за результатами якої складено акт від 08.10.2021 № 16855/10/36/07/40114026; встановлено строк відповідачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали для надіслання копії відзиву та доданих до нього документів усім учасникам справи одночасно з надісланням відзиву до суду з відповідними доказами.

Вищезазначена ухвала суду від 16.05.2025 р. отримано позивачем та відповідачем за допомогою підситеми ЄСІТС «Електронний суд» 16.05.2025.

Відповідач у встановлений законом строк правом на надання відзиву не скористався, витребувані судом матеріали не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СВГ-Транс», є юридичною особою, зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом зареєстрований за адресою (станом на дату розгляду справи судом): 09414, Київська область, село Кривець, Білоцерківський район, вулиця Шевченка, будинок 2 А; основний вид діяльності: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011) є суб`єктом владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Як вбачається з копії акту фактичної перевірки від 11.10.2021 № 16855/10/36/07/40114026, посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області, на підставі направлень №№ 6975/10-36-01-07, 6976/10-36-01-07 від 06.10.2021, у присутності оператора АЗС ОСОБА_1 , проведена фактична перевірка автомобільного газозаправного пункту (далі АГЗП) за адресою: Київська область, Києво - Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська, буд. 34.

Перевірка проводилась в проміжок часу з 06.10.2021 по 08.10.2021.

Відповідно висновків вказаного Акту перевіряючими особами Головного управління ДПС у Київській області встановлено порушення п. 1, п. 2, п. 12 статті 3 Закону України від 06.07.95 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме, контролюючим органом встановлено факт здійснення роздрібної торгівлі пальним (газом скрапленим) за готівковими та безготівковими розрахунками без застосування РРО; встановлено факт порушення ведення, в порядку, встановленого законодавством, обліку товарних запасів, а саме факт здійснення продажу товарів, які не відображені у такому обліку на загальну суму 151742,33 грн (згідно даних про продаж скрапленого на АГЗП, що додається до Акту перевірки, а саме на запит посадових осіб ГУ ДПС у Київській області під час проведення перевірки не надано будь-якої документації, як то, звітів операторів АГЗП, накладних, товарно-транспортних накладних, журналів надходження газу скрапленого по АГЗП), у паперовій або електронній формі, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент проведення перевірки знаходяться на АГЗП, за адресою Київська область, Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська, буд. 34; з Актом перевірки 08.10.2021 (без отримання) було ознайомлено оператора АЗС ОСОБА_1 , про що у відповідній строфі Акту міститься позначка

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які додатки до Акту перевірки. Відповідач на вимогу суду не надав матеріали, пов`язані із фактичною перевіркою позивача, або пояснення по суті спору.

2 листопада 2021 року, на підставі Акту перевірки від 11.10.2021 № 16855/10/36/01/40114026, Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення: № №, яким до позивача, на підставі п. 1 статті 17, статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій, у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 застосовано штрафні санкції за порушення приписів п. 1, п. 2, п. 12 статті 3 Закону України» «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 у розмірі 263514,65грн.

Позивач не погодився із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями звернувся до суду із цим позовом.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями, Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95 від 06.07.95 р., Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95 від 19.12.95 р.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

У відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з п.п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів; (п.п. 80.2.1. п. 80.2. ст. 80 ПК України)

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; (п.п. 80.2.2. п. 80.2. ст. 80 ПК України)

письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування; (п.п. 80.2.3. п. 80.2. ст. 80 ПК України)

У той же час, згідно із пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Як зазначено у пункті 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Поряд з цим, підстави для призначення будь-якої перевірки чітко закріплені у нормах ПК України, за наявності яких у контролюючих органів виникає безпосередньо право на проведення перевірки.

Отже, у разі недотримання вимог закону щодо процедури проведення податкової перевірки у контролюючого органу відсутні підстави для прийняття рішення за результатами виявлених порушень і порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Таким чином, порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої, а у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

За приписами частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення покладено саме на Головне управління ДПС у м. Києві.

Відповідачем не надано до суду жодних пояснень на спростування тверджень позивача, які викладені в позовній заяві, зокрема, що відповідачем під час здійснення фактичної перевірки, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська, буд. 34 не дотримано порядку проведення перевірки, а саме: не було пред`явлено наказу на проведення перевірки; не було вручено направлення на проведення перевірки; запиту на отримання документів; не надано будь-яких доказів наявності підстав для проведення перевірки позивача; також відповідачем не надано доказів щодо встановлених ним порушень п. 1, п. 2, п. 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Вищевикладене, на думку суду, підтверджує доводи позивача про протиправність проведення фактичної перевірки та, як наслідок, складання акту перевірки та прийняття на його підставі спірного податкового повідомлення-рішення.

Нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року № 826/17123/18 у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформульований такий правий висновок: «оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства».

У ще одній справі (постанова від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18) окрім наведених, палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду обґрунтувала відсутність підстав до запропонованого колегією відступу від раніше висловленої правової позиції такими висновками: «перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом» та «встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення, а тому відсутня необхідність перевірки порушення позивачем пункту 181.1 статті 181 Податкового кодексу України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання».

Отже, установивши таке порушення процедури проведення перевірки, наслідком якого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, суд не може переходити, з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 липня 2021 року по справі № 640/6511/19 (провадження № К/9901/1355/20)

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «СВГ Транс» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.11.2021 № підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що підставою до звернення до суду стало протиправне рішення відповідача, суд стягує з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у розмірі 3952,72 грн.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВГ ТРАНС» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 02.11.2021 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 263514,65 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» ( зареєстрований за адресою (станом на дату розгляду справи судом): 09414, Київська область, село Кривець, Білоцерківський район, вулиця Шевченка, будинок 2 А;) судовий збір у розмірі 3952 (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 72 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 12 грудня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Олішевська