Справа № 466/10385/25
Суддя: Едер П. Т.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Якубів І. О.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

07 листопада 2025 ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якій просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 2154 від 03.10.2025 р. про притягнення його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП; закрити справу про адміністративне правопорушення; стягнути з Відповідача на його користь сплачений ним, ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 2154 від 03.10.2025 р. його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за те, що останній нібито порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію під час дії особливого періоду.

При цьому в оскаржуваній постанові зазначено, що він не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби до 05.06.2025 року.

Позивач зазначає, що постанова № 2154 від 03.10.2025 р. підлягає скасуванню з таких підстав.

Він, ОСОБА_1 до 05.06.2025 року записався на проходження військово-лікарської комісії, однак, через велику кількість бажаючих його записали лише на 29.09.2025 року, і саме в цю дату він пройшов ВЛК в поліклініці за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, оскільки він є учасником програми замісної підтримувальної терапії, то при проходженні ВЛК лікар-психіатр надав йому направлення на до обстеження в медичний заклад за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, коли він виходив з поліклініки після проходження ВЛК, невідомі люди у військовій формі примусово посадили його у свій транспортний засіб та відвезли в ІНФОРМАЦІЯ_3 , де безпідставно протримали близько 6 годин, після чого вручили йому оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. При цьому справ відносно нього взагалі не розглядалася, йому було лише видано примірник оскаржуваної постанови.

Позивач вказує, що в оскаржуваній постанові не вказано доказів, що він є громадянином України, який перебуває на військовому обліку, а отже був зобов`язаний протягом 60 днів з 18.05.2024 р. уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. Також відповідач не надав доказів, що мав право розглядати справу про адміністративне правопорушення та відповідач взагалі не повідомляв позивача про розгляд даної справи. Позивач зазначає, що відповідач порушив його право на захист, оскільки розглянув справу без його та його адвоката участі. Відповідачем не надано доказів, коли саме і яким чином було виявлено адміністративне правопорушення, що стало наслідком винесення відносно позивача постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

На думку позивача, усе вищевикладене повинно мати наслідком визнання рішення, прийнятого за результатом розгляду справи відповідачем та оформленого оскаржуваною постановою, незаконним, а також скасування оскаржуваної постанови.

Розглядаючи дану справу, відповідач, всупереч, нормам ст. 1 КУпАП та зазначеній вище прецедентній практиці ЄСПЛ з прав людини, не вказав у своїй постанові мотиви, на яких вона базується, не надав позивачу можливості викласти свої аргументи щодо незаконності дій працівників поліції та військових, тим самим не було дотримано визначених ст. 1 КУпАП завдань цього Кодексу, зокрема, щодо охорони та поваги до його прав.

Крім того, відповідач підійшов до розгляду даної справи формально, а начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 , який розглядав справу, грубо порушив чинне законодавство, визнавши позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, без наявності належних та допустимих доказів, які б однозначно вказували на його вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

За доводами позивача, в оскаржуваній постанові відповідачем не вказано обґрунтованих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, а також, що він є належним суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності, що справа розглянута відповідно до територіальної юрисдикції, доказів про наявність відомостей про належне повідомлення його про дату, час і місце розгляду справи, а також дотримання інших вимог КУпАП щодо розгляду справи. Не містяться такі докази і в матеріалах справи.

З огляду на все вищевикладене та наведену практику ЄСПЛ, на думку позивача, дії відповідача щодо накладення на нього штрафу в розмірі 17000,00 грн. не відповідають критерію «пропорційності».

Отже, позивач не погоджується із вищевказаним рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , бо вважає себе невинуватим, а постанову № 2154 від 03.10.2025 р. - незаконною та необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню (із закриттям провадження у справі).

Обґрунтування заперечень відповідача.

Представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 відзив до суду не подано.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив такі задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи, відзив до суду не подано.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 2154 від 03.10.2025 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію під час дії особливого періоду.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби до 05.06.2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.235КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1,211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 ст.210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст.210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Положеннями ст.1Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Положеннями абз. 4 ч. 10 ст.1Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Положеннями абз. 4 ч. 1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі по тексту - Порядок №560), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560.

Порядок №560 визначає процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів; процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних зміну військово-облікові документи; процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби (пункт 1).

Відповідно до п. 74 Порядку №560 (в редакції, чинній на час видачі позивачу направлення на ВЛК) резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Позивач ОСОБА_1 повинен був пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби до 05.06.2025 року, однак позивачем на час розгляду справи судом доказів того, що він записався на проходження ВЛК 29.09.2025 року та доказів проходження такого ВЛК не надано.

Безпідставна відмова (ухилення) від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Таке порушення вчинене позивачем в особливий період.

Дії особи щодо ухилення (відмови) від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та кваліфіковані відповідачем правильно.

Згідно з пп. 1 п. 27 Порядку №560 під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Відповідно до п. 28 Порядку №560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Отже, вручення (надсилання) повістки є тільки одним із способів виклику громадян до районних (міських) ТЦК з певною метою, в тому числі, для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. Чинний Закон не пов`язує виконання обов`язку щодо проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби із обов`язковим попереднім врученням повістки.

Оскаржувана постанова містить опис обставин, установлених під час розгляду справи (абз. 5 ч. 2 ст.283 КУпАП), тобто суть правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується позивач.

Суд також враховує, що позивач не проходив медичний огляд і не пройшов його на час розгляду справи, а відтак в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, оскільки останній, будучи військовозобов`язаним у воєнний час, не пройшов медичний огляд в особливий період, тим самим позивач порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Дії відповідача при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, а особою, яка не була у судовому засіданні з моменту отримання копії рішення.

Рішення складено 12.12.2025 року.

Суддя П. Т. Едер