Справа № 160/26453/25
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ЕНЕРГІЯ ТРЕЙДІНГ» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВА ЕНЕРГІЯ ТРЕЙДІНГ» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Київської митниці, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100160/2025/000009/2 від 26.08.2025 р.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту. Однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
06.10.2025 через систему «Електронний суд» від Київської митниці надійшов відзив на позовну заяву.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказав наступне.
Під час перевірки та аналізу даних митних декларацій, а також відпрацювання згенерованих АСАУР митних формальностей, у відповідності з наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 №476 було здійснено аналіз щодо: включення всіх витрат; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 МК України, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості (далі - ДМВ); наявність арифметичних помилок у митній декларації, ДМВ або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок).
Під час проведення контролю правильності визначення митної вартості за вказаною електронною митною декларацією встановлено, що документи, зазначені у частині 2 статті 53 МК України, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, які стосуються числових значень складових митної вартості.
За результатами контролю митної вартості відповідно до ч. 2 ст.54 Кодексу у наданих до митного оформлення документах відсутні обґрунтовані, документально підтверджені відомості щодо числових значень складових митної вартості, необхідних при її обчисленні, перелік яких встановлений положеннями ч. 10 ст. 58 Кодексу, отже не виконані умови ч. 2, 4, 10, 21 ст. 58 Кодексу.
Крім того, відповідач вважає необгрунтованими вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8500 грн.
На думку митного органу, заявлені позивачем до відшкодування витрати на оплату послуг адвоката не є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову. З огляду на надані позивачем документи, незначну складність адміністративної справи, розгляд справи у порядку спрощеного провадження, обсяг та зміст позовної заяви, Київська митниця вважає за доцільне зменшити заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу за підготовку позову та його подання до суду до 3000 грн.
14.10.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив.
Позивач вважає доводи та аргументи, викладені відповідачем у відзиві на позов, необґрунтованими та незаконними, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, зважаючи на таке.
Відповідач не обґрунтував із посиланням на відповідні докази свої заперечення про те, в чому саме ним вбачалися розбіжності в числових значеннях складових митної вартості товарів і в чому саме виразилась наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів .
Відповідачем не доведено факт наявності в поданих позивачем для митного оформлення товарів документах розбіжностей , ознак підробки або відсутності всіх відомостей, підтверджують числові значення що складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
31.10.2025 товариством подано до суду клопотання про долучення доказів на підтвердження витрат, пов`язаних з правовою допомогою у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 продовжено процесуальний строк розгляду справи на 30 днів.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
18.06.2025 р. між ТОВ «НОВА ЕНЕРГІЯ ТРЕЙДІНГ» ( Покупець) і Компанією Axioma Energy LTD, Болгарія (Продавець) був укладений зовнішньоекономічний контракт №18-06/25-1, за умовами якого Продавець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених контрактом, поставляти та передавати у власність Покупецю продукцію ( товар), а Покупець зобов`язався приймати та оплачувати товар.
Відповідно до пунктів 1.3., 1.4. контракту найменування, асортимент, умови поставки, одиниці виміру, кількість і ціни товару встановлюються в комерційних інвойсах на поставку товару. Поставка товару за контрактом здійснюється партіями. Під партією товару сторони розуміють товар, найменування, асортимент, кількість та вартість якого визначені одним комерційним інвойсом на поставку товару.
Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною контракту (основний метод).
Розглянувши надані документи, Київською митницею було направлено позивачу електронне повідомлення про необхідність подання відповідно до ч. 3 ст. 53 МУ України додаткових документів, а саме: інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом №2208/25-01 позивач повідомив, що інші документи не надаватимуться .
26.08.2025 Київською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100160/2025/000009/2.
У вказаному рішенні митним органом були зазначені наступні зауваження:
2) Слід зазначити, що відповідно до автотранспортної накладної CMR від 12.08.2025 № 467460, відправником являється Axioma Energy LTD, яка знаходиться в Bulgaria, Sofia, 1000, Racho Dimchev Str., No. 1A, floor1, apt 2, проте відправка здійснена з місця Gdansk, Poland. Також автотранспортна накладна не містить підпису та штампу відправника. Таким чином встановити відповідальну особу з порушеного питання неможливо.
3) Також, до митного оформлення не надано пакувальний лист, який має супроводжувати вантаж та зазначений у автотранспортній накладній 12.08.2025 № 467460.
4) Відповідно до CMR перевізником товару виступає українська компанія LLC «DRIVE SERVICE PREMIUM» (Ukraine), що підтверджує сумніви митного органу щодо включення всіх складових митної вартості до ціни товару у повному обсязі.
5) Також, згідно відомостей, наведених в гр. 31 ЕМД, виробником товару зазначено HEBEI XINWO METAL PRODUCT CO., LTD, проте відповідно до Сертифіката якості (Certificate of quality) від 02.04.2025 №б/н виробником продукції зазначено SHOUGANG GROUP: SHOUGANG QIANAN IRON&STEEL COMPANY.
6) Разом з тим, положення договору від 18.06.2025 № 18-06/25-1 та інші надані декларантом документи не містять відомостей щодо включення до ціни товару витрат на пакування, маркування, транспортування та страхування, як це передбачено вимогами ч. 2 ст. 53 Кодексу. Таким чином, декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки DAP витрат, пов`язаних з пакуванням, транспортуванням та страхуванням товарів до названого місця призначення, що суперечить положенням: п. 2 ч. 2 ст. 52 Кодексу, ч. 2, 9, 10 та 21 ст.58 Кодексу. Крім того, за результатами митного огляду встановлено розбіжність щодо ваги нетто оцінюваної партії товару.»
Митним органом сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100160/2025/000327 від 26.08.2025 .
Позивач вважає, що зазначене вище рішення про коригування митної вартості товару є протиправним та підлягає скасуванню у зв`язку з чим подав позовну заяву до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу, встановлені ч. 1 ст. 7 Митного кодексу України.
Згідно п. 24. ч. 1 ст. 4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Пунктами 23, 24 ч. 1 ст. 4 МК України визначено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів ст.ст. 49,50 МК України).
За частинами 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частин 1,2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 статті 58 цього Кодексу.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато - логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За змістом вищенаведених норм митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей.
Повідомляючи позивача про необхідність надати додаткові документи, митний орган не обгрунтував вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовідносинами, які склалися між позивачем і його контрагентом.
Витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті (ч. 3 ст. 54 МК України).
Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостоюстатті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст. 55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до ч.1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57 МК України).
Відповідно до п. 4 ст. 57 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1ст. 57 Митного кодексу України.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановленихстаттею 64 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Щодо обгрунтування відповідача обраного методу визначення митної вартості товару, суд зазначає наступне.
В спірному рішенні про коригування митної вартості товару відсутні відомості про порівняння умов поставки за наведеними відповідачем деклараціями.
В рішені відсутні порівняні характеристики оцінюваного товару, умови поставки товару, ціна, яку було взято за основу для коригування митної вартості за резервним методом, не зазначено інформацію і джерела, які були використані митним органом під час визначення митної вартості товару позивача.
Митний орган не врахував якісні характеристики заявленого до митного оформлення товару, що призвело до неправомірного визначення його митної вартості.
Тобто, детальне дослідження митної декларації, на підставі яких скориговано митну вартість товару і обрано метод для визначення вартості, відповідачем проведено не було.
За висновком Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 у справі №818/1186/17 формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом не передбачено.

Щодо зауважень відповідача у п. 33 спірного рішення суд зазначає наступне.

В спростування твердження відповідача про те, що «Інвойсом від 12.08.2025 №, передбачено, що товар поставляється в Україну на умовах DAP - Kyiv. Термін DAP (Delivered At Piont (... named point of destination), суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.4. контракту №18-06/25-1, ціни товару визначаються сторонами на умовах поставки DAP Київ, DAP Львів (Інкотермс 2010). Ціни товару включають в себе : вартість товару, вартість упаковки товару та його маркування, вартість оформлення супровідних документів на товар, вартість експортного митного оформлення товару та вартість завантаження товару на перевізні засоби, а також вартість доставки у місце призначення згідно умов поставки за цим контрактом.

Ціна ж товару за інвойсом в повному обсязі включена до митної вартості товарів за ЕМД.

При цьому, питання умов виконання контрактних обов`язків декларанта, зважаючи на вимоги ст. 53 МК України, не стосуються питань обгрунтування числових значень митної вартості товару за ЕМД.

Стосовно зауважень митного органу до автотранспортної накладної CMR від 12.08.2025 № 467460.

Вказівка відповідача що автотранспортна накладна не містить підпису та штампу відправника ніяким чином не впливає ані на цифрові значення митної вартості товарів за ЕМД, ані на контрактні зобов`язання позивача.

Надана разом з ЕМД міжнародна товарно транспортна накладна CMR №467460 від 12.08.2025 р. містить усі встановлені статтею 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 1956 р. реквізити.

Згідно до ст. 4 вказаної Конвенції «договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення , до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції».

Посилання відповідача на факт, що відсутність пакувального листа, складеного єдиним документом, ніяким чином не впливає на кількісні чи інші показники митної вартості товару.

Уся інформація, яка зазвичай міститься в пакувальних листах, наявна в маркуванні товару, та, відповідно, ніяким чином не впливає на цифрові значення митної вартості товару. Разом з цим, на законодавчому рівні пакувального листа відсутнє визначення складових (реквізитів) .

Пакувальний лист (англ. Packing List) - супровідний документ до вантажу, де дається перелік усіх видів, артикулів і сортів товарів, що перебувають у кожному товарному місці.

Затвердженої форми пакувального листа та вимог щодо його заповнення законодавством України та міжнародним законодавством не передбачено, з огляду на що жодна інформація, викладена в пакувальному листі не суперечить його суті та не може слугувати підставами для сумніву у митного органу.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.53 МК України пакувальний лист не є первинним документом, що підтверджує митну вартість товарів та може бути прийнятий до уваги виключно як додаткова інформація.

Рішення не містять доводів відповідача, яким чином відсутність пакувального листа вплинула на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верхового Суду у постанові від 16.07.2020 року у справі №815/2731/18.

Щодо твердження відповідача про те, що відповідно до CMR перевізником товару виступає українська компанія LLC «DRIVE SERVICE PREMIUM» (Ukraine), що підтверджує сумніви митного органу щодо включення всіх складових митної вартості до ціни товару у повному обсязі, суд виходить з наступного.

за ЕМД поставка товару здійснювалась на умовах DAP - Kyiv, Україна. Загальновідомо, що умова поставки товару DAP згідно Інкотермс-2010 зобов`язує саме продавця товару (в даному випадку це болгарська компанія) здійснити постачання товару у зазначене місце з оплатою перевезення та страхування.

Відповідач у рішенні самостійно посилається на положення DAP згідно Інкотермс-2010 та детально розкриває цю умову . Тобто, саме болгарська компанія замовила згідно умов контракту перевезення до м. Київ, Україна. Будь-які договірні відносини між позивачем та українським перевізником відсутні.

Необгрунтованими є твердження митниці про те, що «виробником продукції зазначено SHOUGANG GROUP: SHOUGANG QIANAN IRON&STEEL COMPANY».

Позивачем у поданих разом з ЕМД документах зазначено країну походження товару Китай. Цей факт підтверджено інвойсом № від 12.08.2025. Будь-яких недоліків чи спростувань щодо країни походження товару за ЕМД відповідачем у рішенні не вказано.

Щодо твердження митниці, що декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки DAP витрат, пов`язаних з пакуванням, транспортуванням та страхуванням товарів до названого місця призначення, що суперечить положенням: п. 2 ч. 2 ст. 52 Кодексу, ч. 2, 9, 10 та 21 ст.58 Кодексу, суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено вище, пунктом. 2.4. контракту №18-06/25-1, сторонами погоджено, що ціни товару включають в себе: вартість товару, вартість упаковки товару та його маркування, вартість оформлення супровідних документів на товар, вартість експортного митного оформлення товару та вартість завантаження товару на перевізні засоби, а також вартість доставки у місце призначення згідно умов поставки за цим контрактом.

Інвойсом № від 12.08.2025 р. і Специфікацією (Додаток №1 від 18.06.2025 р. до контракту) встановлено, що постачання товару здійснюється на умовах поставки: DAP (Інкотермс 2010) Київ, Україна.

Термін DAP (Delivered At Piont (... named point of destination) Постачання в пункті (... назва пункту) «поставка в пункті» не передбачає страхування товару продавцем. У даному випадку страхування товару не проводилося. Відповідно, інформація про витрати на страхування відсутня в наданих декларантом документах.

Такі складові митної вартості товарів за ЕМД як витрати на пакування, маркування, транспортування до місця призначення - Київ, Україна, повністю включено до ціни товару , яка визначена в Інвойсі № від 12.08.2025 р. Ціна ж товару в повному обсязі включена до митної вартості товарів за ЕМД.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що доводи, які зазначені відповідачем у рішені про коригування митної вартості товару , не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Позивач просить також стягнути витрати на правничу допомогу у сумі 8500,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 ст.139 КАС передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи 08.09.2025 між ТОВ«НОВА ЕНЕРГІЯ ТРЕЙДІНГ» (Клієнт) і Адвокатським об`єднанням «АДВІС» (Адвокатське об`єднання) було укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №08/09-25, за умовами якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання щодо надання правової допомоги.

Відповідно до п. 3.2. договору розмір, порпядок обчимслекння (фіксований, погодинний тощо) ьа порядок сплати гонорару Адвоката за виконання доручення Клієнта узгоджується стороонгами та визначається у Додатку до цього договору, який є його невідьємною частиною. Остаточний розмір гонорару Адвоката встановлюється в акті приймання-передачі., що підписується сторонами.

10.10.2025 сторонами підписано акт приймання-передачі, відповідно до якого Клієнт прийняв професійну правничу допомогу Адвокатського об`єднання, яка складається з наступних послуг:

Консультація клієнта щодо обгрунтованості процедури та перспективи розгляду позовної заяви з урахуванням судової практики та правових висновків Верховного Суду складає 1000 грн.;

Підготовка позовної заяви: визначення підстав і предмету позову, доказів на обгрунтування позовних вимог, вираховування розміру судового збору, підготовка додатків до позову, підготовка позову як документу склала 4 год. з вартістю 5000 грн.;

Підготовка відповіді на відзив, визначення підстав і предмету можливих додаткових доказів на обгрунтування позовних вимог, підготовка відповідіт на відзив як документу склала 2 год. з вартістю 2500 грн.

Усього 8500 грн.

Клієнт зобов`язався сплатити на користь Адвокатського обєднання вартість визначених послуг в наступному порядку: 8500,00 грн. протягом 10 робочих днів з дати отримання рішення суду по даній справі.

Частиною 6 ст. 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).

Відповідач у відзиві на позовну заяву не погодився з витратами на правничу допомогу вказуючи, що витрати на правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн. є відповідно неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

Відповідач просив зменшити витрати до 3000,00 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Враховуючи, що дана справа по суті не є складною, розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, більшість документів є в наявності у позивача, що не потребувало великих затрат ні за об`ємом документів, ні за витраченим часом, та предмет спору не є новим в судовій практиці, суд приходить до висновку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Співмірною зі вчиненими адвокатом діями та наданими послугами у даній справі, суд вважає суму 3000,00 грн.

Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є обгрунтованими, доведеними і такими, що підлягають частковому задоволенню.

За ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 2781,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції №4 від 12.09.2025.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у сумі 2781,00 грн .

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 255,262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю НОВА ЕНЕРГІЯ ТРЕЙДІНГ» (пр. Мануйлівський, буд. 73, кім. 806, ) до Київської митниці (бульвар Гавела Вацлава, буд. 8-А, м. Київ, 03124, ) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100160/2025/000009/2 від 26.08.2025 р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НОВА ЕНЕРГІЯ ТРЕЙДІНГ» (пр. Мануйлівський, буд. 73, кім. 806, ) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (бульвар Гавела Вацлава, буд. 8-А, м. Київ, 03124, ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2781 (дві тисячі сімсот вісімдесят одна) грн. 00 коп. і витрати на правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя О.В. Врона