Справа № 160/21872/24
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
13.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
В обгрунтування позовних вимог позивачем вказано наступне. Означені рішення контролюючого органу прийняті на підставі перевірки, яка призначена не у відповідності до законодавства, що є підставою для скасування ППР, прийнятого за результатами такої перевірки. Також, позивач вказав про протиправність та безпідставність рішень контролюючого органу.
15.08.2024 року ухвалою суду позовну заяву ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишено без руху.
Ухвалою від 26.08.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
18.09.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким заперечується проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідачем не допущено порушення вимог статті 81 ПК України щодо оформлення оскаржуваного наказу про проведення перевірки позивача. Контролюючим органом було дотримано форму та зміст наказів Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №5048-п від 30.11.2023, №1642-п від 26.04.2024 про призначення перевірки на підставі пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України. При ви несені оскаржуваних ППР ГУ ДПС у Дніпропетровській області діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
24.09.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, де вказано, що жодних пояснень з приводу невідповідності предмету фактичної перевірки підставам, наявність яких зумовила призначення податковим органом такої перевірки відзив на позовну заяву не містить. Зауважено, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. відсутність посилань на жодну з можливих підстав перевірки, визначених підпунктом 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 ПК України у наказі ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 30.11.2023 №5048- п, а також невідповідність предметів фактичних перевірок підставам, наявність яких зумовила призначення податковим органом таких перевірок призводить до скасування рішень контролюючого органу, винесених за результатами проведених перевірок, про що і було зазначено Позивачем і у позовній заяві.
З переліку витребуваних документів вбачається, що вони витребовувались Відповідачем не здійснюючи функції, визначені законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, як про це зазначено в наказах про проведення перевірок, а з метою перевірки дотримання Позивачем порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів. Отже вимагаючи вищевказані документи контролюючий орган вийшов за межі предмету податкової перевірки.
Матеріали податкових перевірок і відзив на позовну заяву не містять жодних доказів того, що позивачем проводились розрахункові операції без видачі відповідного розрахункового документу встановленого зразка.
Відповідачем не були вручені письмові вимоги про надання платником податків документів Позивачу. Натомість, зазначені вимоги у день фактичної перевірки були вручені особам які не є представниками ФОП ОСОБА_1 . Наведені у письмових вимогах документи, що витребовувались контролюючим органом, виходять за межі предмету податкових перевірок. Крім того, зі змісту письмових вимог про надання платником податків документів вбачається, що вони не є запитом документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства в розумінні п. 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України, оскільки у них відсутнє посилання на будь-які порушення, у зв`язку з виявленням яких вимагається надання копій документів.
Рішення про застосування фінансових санкцій №000018/04-36-09- 04/ НОМЕР_1 від 26.01.2024 прийнято відповідачем виключно на підставі акту перевірки. Приймаючи рішення про застосування фінансових санкцій №34390/04-36-09-01/ НОМЕР_1 від 31.05.2024 виключно на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 05.04.2024 Серії ВАД №389421 та без проведення податкової перевірки, Відповідачем було проігноровано те, що працівниками поліції при складанні вказаного протоколу не було встановлено факту продажу тютюнових виробів без марок акцизного податку ОСОБА_2 , про що свідчить сам протокол, який складено за порушення ч.3 ст. 156 КУпАП, а не за порушення ч. 1 ст.156 КУпАП, яка передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

30.09.2024 року від ГУ ДПС надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено наступне. Контроль здійснення регулювання і обігу товару відбувається за допомогою проведення контрольно-розрахункових операцій, перевірки використання РРО, КОРО, РК з роздрукуванням відповідного документу, перевіркою обліку товарних запасів, використання режиму попереднього програмування найменування товару і.т.д. Вище зазначені функції були виконані посадовими особами контролюючого органу у відповідності до підстави проведення фактичних перевірок, а саме п.80.2.5 ПК України, яка зазначена в наказах. Враховуючи вищевикладене, що накази №5048-п від 30.11.2023, №1642-п від 26.04.2024 містять чіткі підстави для проведення фактичних перевірок та оформлені відповідно до законодавства України.

Щодо отримання письмової вимоги перевіряючих про надання платником податків документів відповідач вказав наступне. Відповідно до п. 80.7 ст. 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції. Оскільки фактична перевірка торгівельного павільйону ФОП ОСОБА_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , була проведена в присутності особи, яка проводить розрахункові операції, то письмова вимога перевіряючих про надання платником податків документів була надана даній особі (громадянці ОСОБА_3 ).

Щодо прийняття рішення про застосування фінансових санкцій №000018/04- 36-09-04/ НОМЕР_1 від 26.01.2024, відповідач вказав, що однією з підстав прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки, який є доказом вчинення правопорушення ФОП ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

Наказом №5048-п ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 30.11.2023 року призначено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , керуючись ст. 19-1, ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ: за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Степного Фронту, 15, район магазину «АТБ», кіоск, з питань дотримання законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів. Період діяльності, який буде перевірятися згідно зі ст. 102 ПКУ. Перевірку розпочати з 30.11.2023 року, тривалість не більше 10 діб.

За результатами проведеної перевірки складено Акт перевірки №3922/04-36-09-04/ НОМЕР_1 від 05.12.2023 року та встановлено порушення:

- ст. 11 Закону України №481/95 від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»;

- п. 20 Постанови КМУ №1251 від 27.12.2010 року «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах»;

- п. 1, 2 ст. 3 розділу ІІ Закону України №265/95 від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- п. 85.2 ст. 82 ПКУ.

29.01.2024 року відповідачем на підставі Акту перевірки №3922/04-36-09-04/ НОМЕР_1 від 05.12.2023 року складено наступне ППР:

- №, яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 46 грн, - п. 1, 2 ст. 3 розділу ІІ Закону України №265/95 від 06.07.1995 року: не проведено розрахункову операцію на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій, не роздруковано та не видано відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункових операцій (46 грн), - 100% вартості проданих з порушенням.

- №, яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 1020 грн, - п.п. 20.1.6, п.п. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20; п. 85.2 ст. 85 ПКУ: ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

26.01.2024 року прийнято Рішення про застосування фінансових санкцій №00018/04-36-09-04/ НОМЕР_1 . Яким застосовано до позивача фінансові санкції у розмірі 17000 грн за реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного податку, встановленого зразка (ст. 11 Закону України №481/95 від 19.12.1995 року).

26.04.2024 року відповідачем прийнято Наказ №1642-п про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з метою дотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, на підставі підпункту 19-1.1.4, 19-1.1.14, 19-1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.18, 19-1.19, 19-1.1.20 п. 19-1.1 ст. 19-1, ст. 20, підпункту 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 (підстава проведення фактичної перевірки здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального) Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями (далі - Податковий кодекс), Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95 - ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами), інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на ГУ ДПС у Дніпропетровській області: за адресою: М. Дніпро, вул. Новокримська, 2Д, кіоск, з питань дотримання законодавства у сфері виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів. Період діяльності, який буде перевірятись: з 01.01.2024 року по дату звершення перевірки. Перевірки розпочати 26.04.2024 року, тривалість не більше 10 діб.

За результатами проведеної перевірки складено Акт №1208/04-36-9-02/ від 02.05.2024 року, яким встановлено наступні порушення:

- п. 1, 2 ст. 3 Закону України №265/95 від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- п. 85.2 ст. 82 ПКУ;

- ст. 20, 21, 22, 23, 24 КЗпП України.

31.05.2024 року ГУ ДПС прийнято Рішення №34390/04-36-09-01/ про застосування фінансових санкцій, яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, встановленого зразка, (порушення ст. 11 Закону України №481/95 від 19.12.1995 року).

На підставі Акту №1208/04-36-9-02/ від 02.05.2024 року складено 03.06.2024 року ППР:

- №, яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 157,50 грн, (п. 1, 2 ст. 3 Закону України №265/95 від 06.07.1995 року);

- №, яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 2040 грн, (п. 85.2 ст. 82 ПКУ).

Позивач звернувся до суду, вважаючи протиправними прийняті Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області рішення про застосування фінансових санкцій №000018/04-36-09-04/ від 26.01.2024 року, №34390/04-36-09-01/ від 31.05.2024 року, податкові повідомлення-рішення № від 29.01.2024 року, № від 29.01.2024 року, № від 03.06.2024 року, № від 03.06.2024 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).

Згідно із п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачений статтею 80 ПК України.

Згідно із п. 80.1 ст. 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підстави для призначення фактичної перевірки визначені у пп. 80.2.1- 80.2.7 п.80.2 ст. 80 ПК України.

За приписами п.81.1 ст.81 ПК України наказ про проведення перевірки має, крім іншого, містити підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Як встановлено судом вище, що накази №5048-п від 30.11.2023 року та №1642-п від 26.04.2024 року про проведення перевірки прийнятий на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.

Так, відповідно до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із ст.81 цього Кодексу (п.80.5 ст.80 ПК України).

Пунктом 81.1 ст.81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Отже, фактична перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов як наявність підстав для проведення фактичної перевірки та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів.

З аналізу наведеної норми вбачається, що підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачено альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Тобто здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального є самостійною підставою з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

У такому випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг підакцизних товарів).

Таким чином, норма зазначеного вище підпункту (пп. 80.2.5) дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

Водночас, суд вказує, що питання дотримання контролюючим органом процедури призначення фактичної перевірки в аспекті перевірки достатності відображення в наказі підстав для її проведення (абзац третій пункту 81.1 статті 81 ПК України) відповідно до підпункту 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, були предметом дослідження Верховним Судом у справах №420/9909/23 (постанова від 26.03.2024 року) та №280/1431/23 (постанова від 28.05.2024 року).

У справі №280/1431/23 (постанова від 28.05.2024 року) Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду висловив таку правову позицію:

«…оскільки підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, то у наказі про призначення перевірки контролюючий орган поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення зобов`язаний відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.

Тобто, у разі, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про «наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення» або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України має це відобразити у зазначений спосіб.

Саме такий обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. Таке інформування про фактичну обставину має бути наведено саме серед підстав для проведення перевірки, тобто перед резолютивною частиною наказу. У разі, якщо наказ відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, такий наказ не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства. Як наслідок, такий наказ не можна вважати протиправним, оскільки його недоліки в розумінні статті 81 ПК України не є настільки значущими, що ставлять під загрозу можливість реалізації платником податків своїх прав».

Судом встановлено, що в наказі №5048-п від 30.11.2023 року податковим органом зазначено: на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ.

У наказі №1642-п від 26.04.2024 року про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в якості підстави зазначено: підпункт 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 (підстава проведення фактичної перевірки здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального) Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями (далі - Податковий кодекс), Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95 - ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами), інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Таким чином, наказ №1642-п від 26.04.2024 року містить мінімально достатній обсяг інформації щодо підстав для проведення перевірки, такий наказ не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства.

Водночас, наказ №5048-п від 30.11.2023 року не містить мінімально достатній обсяг інформації щодо підстав для проведення перевірки.

Суд зауважує, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак з обов`язковим дотриманням вимог норм абз. 3 п.81.1 ст. 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. При встановленні однією правовою нормою декількох самостійних підстав для проведення перевірки, конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом в постанові від 11.05.2023 року (справа №500/5559/21).

Щодо рішень, прийнятих ГУ ДПС на підставі Акту перевірки №3922/04-36-09-04/ НОМЕР_1 від 05.12.2023 року (наказ №5048-п від 30.11.2023 року).

Зі змісту Акту встановлено, що при проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) у кіоску за адресою: АДРЕСА_2 , встановлені факти: реалізації тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: продаж сигарет «COMPLIMENT», одна пачка по ціні 46,00 грн., чим порушено ст. 11 Закону України від 19.12.1995 р. №481/95-ВР, п.20 Постанови КМУ від 27.12.2010 №1251. Також встановлено проведення розрахункових операцій без застосування РО, ПРО, КОРО та РК та без видачі відповідного документа на суму 46,00 грн., чим порушено п. 1,2 ст. 3 розділу ІІ Закону України від 06.07.1995 №265/95-BP, п. 85.2 ст. 85 Податкового Кодексу України.

У ході фактичної перевірки було здійснено виклик на гарячу лінію «102» за №108840182 о 12:30 годині та складено заяву до Павлоградського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області.

Так, відповідно до Акту перевірки №3922/04-36-09-04/ НОМЕР_1 від 05.12.2023 року контролюючим органом встановлені такі порушення ФОП ОСОБА_1 :

- ст. 11 Закону України №481/95 від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»;

- п. 20 Постанови КМУ №1251 від 27.12.2010 року «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах»;

- п. 1, 2 ст. 3 розділу ІІ Закону України №265/95 від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- п. 85.2 ст. 82 ПКУ.

26.01.2024 року ГУ ДПС прийнято Рішення про застосування фінансових санкцій №00018/04-36-09-04/ НОМЕР_1 . Яким застосовано до позивача фінансові санкції у розмірі 17000 грн за реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного податку, встановленого зразка (ст. 11 Закону України №481/95 від 19.12.1995 року).

Так, ППР № від 29.01.2024 року застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 46 грн, - п. 1, 2 ст. 3 розділу ІІ Закону України №265/95 від 06.07.1995 року: не проведено розрахункову операцію на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій, не роздруковано та не видано відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункових операцій (46 грн), - 100% вартості проданих з порушенням.

Також, ППР від 29.01.2024 року №, застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 1020 грн, - п.п. 20.1.6, п.п. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20; п. 85.2 ст. 85 ПКУ: ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Щодо порушень статті 11 Закону №481/95-ВР.

Відповідно до абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з підпунктом 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Відповідно до підпункту 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку;

Стаття 226 ПК України регулює відносини, пов`язані з виготовленням, зберіганням, продажем марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

У разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару (пункт 226.1 статті 226 ПК України).

Згідно з пунктом 226.2 статті 226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Відповідно до пункту 226.3 статті 226 ПК України передбачає, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються (пункт 226.1 статті 226 ПК України).

Нормами пункту 228.2 статті 228 ПК України встановлено, що контроль за наявністю марок акцизного податку на пачках (упаковках) тютюнових виробів та на ємностях (упаковках) з рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, під час їх транспортування, зберігання та продажу, а також у разі ввезення таких товарів на митну територію України, контроль за переміщенням, зберіганням та реалізацією пального та спирту етилового здійснюють відповідні контролюючі органи.

Згідно з абзацом 16 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР, у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, до суб`єктів господарювання застосовуються штрафні санкції в розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Перевіряючи висновки, викладені в акті перевірки, в частині порушень, передбачених статтею 11 Закону №481/95-ВР, а саме: реалізацію тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази такого, зокрема фотокопії (фото-фіксації) пачки сигарет.

Щодо застосування штрафних санкції за порушення п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР), суд зазначає наступне.

Згідно із пунктами 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

Відповідно до пунктів 1, 7 статті 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення;

7) триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості;

Отже, наслідком здійснення розрахункової операції без використання РРО, без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документа, проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів є застосування до суб`єкта господарювання за рішенням відповідних контролюючих органів фінансових санкцій.

Як зазначалось судом вище, у матеріалах справи відсутній розрахунковий чек, який би підтверджував факт продажу сигарет «COMPLIMENT» по ціні 46,00 грн..

Отже, матеріалами справи не підтверджено факт порушення позивачем ст. 11 Закону України №481/95 від 19.12.1995 року, п. 20 Постанови КМУ №1251 від 27.12.2010 року, п. 1, 2 ст. 3 розділу ІІ Закону України №265/95 від 06.07.1995 року, тому ППР № від 29.01.2024 року та Рішення про застосування фінансових санкцій №00018/04-36-09-04/ від 26.01.2024 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Щодо ППР від 29.01.2024 року №, яким застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 1020 грн, - п.п. 20.1.6, п.п. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20; п. 85.2 ст. 85 ПКУ: ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Пунктом 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).

Відповідно до абзацу першого п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Пунктом 85.4 ст. 85 ПК України визначено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Аналогічно п. 85.8 ст. 85 ПК України передбачено право посадових (службових) осіб контролюючих органів, які проводять перевірку, у випадках, передбачених ПК України, отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Положеннями п. 85.6, п. 85.6 ст. 85 Податкового кодексу України передбачено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами 1 - 5 цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

З аналізу наведених норм податкового законодавства випливає, що запитувати необхідні для здійснення перевірки документи є правом контролюючого органу, натомість надавати посадовим (службовим) особам, контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки - є саме обов`язком суб`єкта господарювання, який виникає після початку перевірки та не залежить від наявності вимоги про надання/ витребування таких документів контролюючим органом.

У постанові від 17.10.2024 року у справі №160/9989/22 Верховний Суд зауважив, що обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК до їх відсутності.

Така позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 05.05.2020 року (справа №826/678/16), від 16.04.2020 року (справа №826/7760/15), а також у постановах від 06.08.2019 року (справа №160/8441/18), від 29.05.2020 року (справа №826/27811/15), від 13.11.2020 року (справа №813/6362/13-а), від 28.10.2021 року (справа №802/880/18-а), від 06.09.2022 (справа №640/772/21), від 14.12.2022 року (справа № 640/637/19), від 07.02.2023 року (справа №640/9880/19).

Також у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач відмовлявся від надання документів на вимогу контролюючого органу.

З матеріалів справи не встановлено наявність запиту у межах перевірки згідно з наказом №5048-п. Разом з тим, з Акту перевірки не встановлено факту ненадання позивачем документів на вимогу контролюючого органу. Означене не доведено контролюючим органом під час розгляду даної справи, а тому ППР від 29.01.2024 року № підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо рішень, прийнятих ГУ ДПС на підставі Акту перевірки №1208/04-36-09-02/ від 02.05.2024 року (наказ №1642-п від 26.04.2024 року).

Перевіркою встановлено: факт реалізації тютюнових виробів «SOBRANIE» за ціною 105,00 грн.

- проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій/програмний реєстратор розрахункових операцій без роздрукування відповідного розрахункового документа встановленої форми на загальну суму 105,00 грн.

??- ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, а саме: не надані документи згідно письмової вимоги перевіряючи.

??- у ході проведення перевірки встановлено порушення вимог податкового законодавства, законів про працю України в частині несвоєчасного повідомлення органів Державної податкової служби про прийняття працівників на роботу та допущення працівників до роботи без оформлення трудового договору, а саме: у кіоску за адресою: м. Дніпро, вул. Новокримський, буд. 2-д, допущений працівник до роботи без оформлення трудового договору продавець ОСОБА_3 .

Актом перевірки №1208/04-36-9-02/ від 02.05.2024 року встановлені такі порушення:

- п. 1, 2 ст. 3 Закону України №265/95 від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- п. 85.2 ст. 82 ПКУ;

- ст. 20, 21, 22, 23, 24 КЗпП України.

31.05.2024 року ГУ ДПС прийнято Рішення №34390/04-36-09-01/ про застосування фінансових санкцій, яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, встановленого зразка, (порушення ст. 11 Закону України №481/95 від 19.12.1995 року).

03.06.2024 року на підставі Акту №1208/04-36-9-02/ від 02.05.2024 року складено ППР:

- №, яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 157,50 грн, (п. 1, 2 ст. 3 Закону України №265/95 від 06.07.1995 року);

- №, яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 2040 грн, (п. 85.2 ст. 82 ПКУ).

Згідно з Пояснювальною ОСОБА_3 встановлено таке: «у зв`язку з тим, що закінчилась стрічка чек не видала».

У відповідності до Акту перевірки №1208/04-36-9-02/ від 02.05.2024 року допущений працівник до роботи без оформлення трудового договору продавець ОСОБА_3 .

З урахуванням зазначених вище положень законодавства, а також встановлених обставин справи, суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджено факт роздрібної торгівлі саме тютюновими виробами без марок акцизного податку, встановленого зразка.

При цьому, не підтверджено проведення і позивачем розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій/програмний реєстратор розрахункових операцій без роздрукування відповідного розрахункового документа встановленої форми саме на суму 105,00 грн

Таким чином, рішення №34390/04-36-09-01/ про застосування фінансових санкцій від 31.05.2024 року та ППР № від 03.06.2024 року є безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.

При вирішенні даного спору судом враховано постанову Дніпровського апеляційного суду від 21.06.2024 року по справі №203/1837/24.

Щодо ППР № від 03.06.2024 року, яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 2040 грн, за порушення п. 85.2 ст. 82 ПКУ, суд вказує таке.

У матеріалах справи наявна письмова вимога ГУ ДПС про надання платником податків документів, на якій стоїть відмітка про отримання 26.04.2024 року «Самой.І.В.» даної вимоги.

Суд вказує, що перебування вказаної особи у трудових відносинах з позивачем не підтверджено матеріалами справи.

Таким чином, письмова вимога від 26.04.2024 року отримана іншою особою а не платником податку.

Також у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач відмовлявся від надання документів на вимогу контролюючого органу.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Судом також враховано, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, №303-A, п.29).

За вказаних обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.

Розподіл судових витрат у вигляді судового збору здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області Рішення про застосування фінансових санкцій №000018/04-36-09-04/ НОМЕР_1 від 26.01.2024 року, №34390/04-36-09-01/ НОМЕР_1 від 31.05.2024 року; податкові повідомлення-рішення № від 29.01.2024 року, № від 29.01.2024 року, № від 03.06.2024 року, № від 03.06.2024 року, якими до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовані штрафні (фінансові санкції).

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати з оплати судового збору у розмірі 5813,76 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко