Справа № 280/10324/25
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

10 грудня 2025 року Справа № 280/10324/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калашник Ю.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Апухіна Дмитра, буд. 29, м. Запоріжжя, 69057; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо не виплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень позивачу у розмірі 15% до посадового окладу з грудня 2020 року по грудень 2024 року;

зобов`язати відповідача здійснити виплати надбавок за роботу в умовах режимних обмежень позивачу у розмірі 15% до посадового окладу з грудня 2020 року по грудень 2024 року;

зобов`язати відповідача внести зміни у Довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби на ім`я ОСОБА_1 із зазначенням розмірі 15 % надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень.

Ухвалою суду від 26.11.2025 позовну заяву залишено без руху на підставі ст.ст. 160-161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та позивачу було надано 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: належним чином оформленої відповідно до статті 167 КАС України заяви про поновлення строків звернення до суду з доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду, з визначенням обставин, які були б об`єктивно непереборними та не залежали від його волевиявлення, були б пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення у справі процесуальних дій.

05.12.2025 від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду (вх.№61280), яка обґрунтована тим, що після звільнення позивач не знав та навіть не здогадувався, що його права були порушені. У відповідності до вимог п.6 ч.5 ст. 160 КАС України, з метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача у червні місяці 2025 року. У липні місяці було отримано не повну відповідь № 3380/05/3/25аз, щодо відновлення порушеного права останнього. Позивач не міг передбачити, що орган держави, в даному випадку ГУ НП в Запорізькій області, який покликаний захищати права та законні інтереси громадян, може ці права порушувати, при чому на протязі тривалого часу. Позивач є пенсіонером, через масовані обстріли Запорізької територіальної громади, був вимушений переїздити до іншого регіону. Наступну відповідь позивач тримав вже аж 01.09.2025 за №4198/05/3-25 з повною затребуваною інформацією, однак теж з відмовою. Оскільки, про оскаржувані порушення прав позивача йому стало відомо лише у червні місяці 2025 року, останню відповідь отримав у вересні місяці 2025 року, при цьому попередньо останній вже звертався до суду, вважає, що строк на їх оскарження пропущений з поважних підстав та підлягає поновленню.

Відповідно до частин третьої і п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин») у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно з частинами першою, другою статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України від 01.07.2022 № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

З заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

У рішенні від 21.03.2025 у справі №460/21394/23 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду виклав наступну правову позицію: «Якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин»).».

Як зазначено позивачем у позові, згідно витягу з наказу №841о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби на підстав п.7 ч.1 стт.77 ЗУ «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Суд зазначає, що позивач 21.11.2025 через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом щодо виплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 % до посадового окладу з грудня 2020 року по грудень 2024 року.

Ураховуючи правову позицію, сформовану Верховним Судом, суддя дійшов висновку, що в цій справі до вимог щодо виплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 % до посадового окладу з грудня 2020 року по грудень 2024 року застосуванню підлягає частина друга статті 233 КЗпП України у редакції з 19.07.2022, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Судова палата у постанові від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23 також наголосила, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

Пунктом 1 розділу ІХ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністра оборони України від 22.05.2017 №280 передбачено, що у разі переміщення по службі (переведення, відрядження, переходу), а також звільнення поліцейського зі служби в поліції орган поліції, ЗВО, орган, до якого був відряджений поліцейський, зобов`язаний виплатити йому належні види грошового забезпечення, про що зробити відповідні записи в грошовому атестаті за формою, визначеною у додатку 2 до цих Порядку та умов. Отже, при звільненні позивача зі служби (20.12.2024) позивачу мав бути виданий грошовий атестат з усіма нарахованими та виплаченими сумами при звільненні, проте у позовній заяві такі відомості не зазначені.

При цьому слід заначити, що визначення моменту вручення грошового атестата як початку перебігу строку у цій справі відповідає вимогам частини другої статті 233 КЗпП України та не суперечить принципу юридичної визначеності. Обчислення процесуальних строків відбувається не лише з часу, коли дізнався, а й коли міг дізнатися про порушення своїх прав.

Водночас, слід наголосити, що за загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Необхідно зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

З позовної заяви суддею не встановлено, що під час проходження служби або у тримісячний строк після звільнення позивач вчиняв дії, направлені на отримання надбавки за роботу в умовах режимних обмежень.

Отже, суддею не встановлено жодних обставин і фактів, які об`єктивно перешкодили позивачу своєчасно звернутися до суду щодо нарахування та виплати йому надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за період з грудня 2020 року по грудень 2024 року, у тому числі протягом розумного строку до відповідача.

Положеннями частин першої та другої статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд звертає увагу на те, що заява позивача про поновлення строку звернення до суду не містить жодних поважних причин, у зв`язку із якими позивач своєчасно не звертався до суду, а відповідно така заява задоволенню не підлягає.

Також, суд зауважує, що отримання листа відповідача від 10.07.2025 № 3380/05/3/25аз у відповідь на заяву позивача не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання надбавки у належному розмірі і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

За приписами п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку, що позовну заяву належить повернути позивачеві.

Керуючись ст.ст. 169, 241, 243, 248 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Апухіна Дмитра, буд. 29, м. Запоріжжя, 69057; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.251, 256, 295 КАС України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.251, 295,297 КАС України.

Суддя Ю.В.Калашник