Справа № 160/2174/25
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 грудня 2025 рокуСправа №160/2174/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя - Букіна Л.Є.,

за участю:

секретаря судового засідання - Котляревська Г.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву позивача в порядку ст 383 КАС України у справі №160/2174/25 за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

Дніпропетровським окружним адміністративним судом 02.04.2025 року у порядку письмового провадження прийнято рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Від позивача 24.10.25 року надійшла заява про визнання протиправними дій відповідача, вчинені на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 року у справі № 160/2174/25.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно дост.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно із ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх висновках, викладених в рішеннях від 28.11.1999 по справі «Вгитагезси V. Котапіа» («Брумареску проти Румунії») та від 24.07.2003 по справі «КуаЬукН V. Киззіа» («Рябих проти Росії»), зазначив, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Відповідно до ч.1, 4, 5, 6 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Враховуючи положення статті 383 КАС України, Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Постановою Верховного Суду від 30 квітня 2020 у справі №2804/2076/17 постановлено, що сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Подана заява обгрунтована позивачем тим, що Головним управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 від відповідача не надходили (лист від 13.10.2025 року).

Для встановлення обставин виконання рішення суду ухвалами суду від 03.12.2025 року зобов`язано відповідача та Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області надати до суду докази виконання рішення суду та отримання від ІНФОРМАЦІЯ_1 довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року.

На вимогу суду Головним управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області надано докази того, що ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслано на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, довідки про розмір грошового забезпечення на ім`я ОСОБА_3 (ФД-106763), які отримано ним 16.10.2025 року та зареєстровано в підсистемі електронного документообігу за № 4188/5. Отримані довідки долучені до матеріалів електронної пенсійної справи.

Наведені обставини свідчать про те, що відповідач виконав рішення суду від 02.04.2025 року у справі № 160/2174/25. А тому, в діях відповідача не вбачається протиправних дій та порушення ним прав позивача, а тому відсутні підстави для задоволення поданої заяви.

Встановлені у судовому засіданні обставини щодо допущення описок щодо складення вказаних довідок не свідчать, що такі дії відповідача є умисними з метою ухилення від виконання рішення суду, а тому не можуть свідчити про їх протиправність.

На підставі викладеного, керуючись ст. 248, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 про визнання протиправними дій відповідача, вчинені на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 року у справі № 160/2174/25 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складений 11.12.2025 року.

Суддя Л.Є. Букіна