Справа № 554/945/25
Суддя: Сініцин Е. М.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 12.12.2025Справа № 554/945/25
Провадження № 2-а/554/78/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:

головуючий суддя: Сініцин Е.М.

за участю секретаря: Кувіти М.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в залі суду, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі інспектора взводу ІІ роти ТОР УПП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Свяченого Богдана Олеговича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Полтави надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі інспектора взводу ІІ роти ТОР УПП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Свяченого Богдана Олеговича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В позовній заяві позивач зазначив, що 05 лютого 2024 року інспектором взводу ІІ роти ТОР УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Свяченим Богданом Олеговичем було винесено постанову серії БАД №497544 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, на перехресті вулиць Європейської та вул. Злагоди нібито здійснив розворот на червоний колір світлофора, порушивши при цьому п.п. 8.7.3 ПДР України.

Він вказує, що не здійснював порушення п.п. 8.7.3 ПДР України, оскільки на Т-образному перехресті вулиць Європейської та Злагоди, світлофора взагалі нема. Світлофор є на перехресті вулиць Європейська та Данила Апостола. Постанова була винесена не на місці вчинення адміністративного правопорушення (фактично винесено на платній стоянці, де знайшли його випадково). Інспектор підійшовши до його автомобілі не представився та не роз`яснив йому права, передбачені ст.ст.268,289 КУпАП, не надав можливості викликати адвоката, письмового клопотання не прийняв. Розгляд справи на місці стоянки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Враховуючи викладене, позивач просить суд скасувати постанову представника відповідача Департаменту патрульної служби інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Свяченого Богдана Олеговича серія БАД №497544 від 05.02.2024 року притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2025 року суддю Материнко М.О. визначено головуючою із розгляду справи.

Позивачем заявлено відвід судді, згідно заяви від 12.02.2025 року.

Суддею Материнко М.О. заявлено самовідвід у справі.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.02.2025 року у заяві позивача про відвід судді відмовлено, заяву про самовідвід судді задоволено, справу передано до канцелярії суду для здійснення подальшого автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддю Сініцина Е.М. визначено головуючим із розгляду справи.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12.03.2025 року позовну заяву залишено без руху, недоліки усунуті позивачем.

28 квітня 2025 року, згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», назву Октябрського районного суду м. Полтави було змінено на «Шевченківський районний суд міста Полтави».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 01.04.2025 року у адміністративній справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання без виклику, але з повідомленням сторін.

Позивач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник відповідача про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, направив до суду відзив, у якому зазначив про необґрунтованість вимог позивача з огляду на надані відеозаписи з реєстратора у службовому автомобілі та з системи «Безпечне місто», на якому зафіксовано порушення позивачем правил дорожнього руху. А також вказано, що в зв`язку з тим, що Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018 року строк зберігання відеозаписів з портативних відеокамер становить 30 діб, а вони дізналися про судове провадження поза межами вказаного строку, то вони позбавлені можливості надати відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора для підтвердження виконання всіх дій інспектора, в тому числі і роз`яснення прав особі, відносно якої складалася постанова. Крім того, вказують на ознайомлення позивача з усіма правами, передбаченими ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується особистим підписом позивача у відповідній графі оскаржуваної постанови. З посиланням на п.4 розділу І Інструкції №1395, вони стверджують про відсутність необхідності складання протоколу, а п.2 вказаного Розділу надає законне право винести постанову. Також вказували про недоведеність позивачем поважності причин пропуску строку звернення до суду, в зв`язку з чим просили позов залишити без розгляду або відмовити в позові в повному обсязі.

Позивачем було надіслано до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що у своєму відзиві на адміністративний позов представник відповідача Грешнова А.Ю., говорить про перехрестя вулиць Європейська і Данила Апостола. Та звертається до заявника як до жінки, перша сторінка відзиву останній абзац, виділено: «Позивач допустила порушення вимог безпеки дорожнього руху…» Можна подумати, що спутала, але його увагу звернула виконавча служба на виправлення в постанові. Звідси висновок, що ОСОБА_3 свідомо підробила документ. Враховуючи вищевикладене подальші докази представника відповідача Грешнової А.Ю., на думку заявника, не по суті судової справи № 554/945/25.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 звертався до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до інспектора взводу ІІ роти ТОР УПП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Свяченого Богдана Олеговича. Дана заява була зареєстрована судом 04 березня 2024 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 року, справу №440/2614/24 передана до Октябрського районного суду м. Полтави.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14.10.2024 року в позові відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2025 року, Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14.10.2024 року скасована, в зв`язку з тим, що позов заявлено до неналежного відповідача. Роз`яснено право позивачу на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 13.02.2025 року по справі №545/945/25 задоволено самовідвід судді, справа передана до канцелярії суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 01.04.2025 року відкрито провадження по справі.

Суд вважає, що позивач звернувся вже до належного відповідача, хоча зазначив його не зовсім коректно - Департамент патрульної поліції в особі інспектора взводу ІІ роти ТОР УПП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Свяченого Богдана Олеговича. Крім того, враховуючи, що позивач здійснював ряд процесуальних дій для скасування постанови про адміністративне правопорушення, а саме звертався до суду ще 04.03.2024 року, то суд вважає можливим визнати поважність причин пропущення строку на звернення до суду, тому в клопотанні представника відповідача про залишення заяви без розгляду необхідно відмовити.

На переконання суду, встановлення обставин, дослідження доказів та надання їх переконливості буде сприяти завданню КАС України, передбаченому ст.2 - Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне розглянути позов по суті.

Відповідно до постанови серії БАД № 497544, 05.02.2024 року о 13:20 год. по вул. Європейська 225 у м. Полтаві інспектором взводу №1 роти ТОР Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Свяченим Богданом Олеговичем відносно ОСОБА_1 , 1948 року народження, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про те, що 05.02.2024 о 13:08 год. у м. Полтаві по вул. Європейська на регульованому перехресті з вулицею Данила Апостола м. Полтава, водій керуючи транспортним засобом (BMW X1, НОМЕР_1 ) здійснив розворот на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3.е. ПДР - Порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, Великою Палатою Верховного Суду у п. 47 постанови від 25.06.20 у справі №520/2261/19 зроблено висновок, що визначений вищезгаданою правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Крім того, ст. 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Отже, обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, на підставі яких він виніс оскаржуване рішення.

Суд вважає, що позивачем не доведено протиправність винесеної відносно нього Постанови Серії БАД № 497544 від 05.02.2024 року, оскільки з належних та допустимих доказів, що надані відповідачем відеозаписів, що здійснений поліцейським на відео реєстратор в службовому автомобілі та камери з системи «Безпечне місто», що узгоджуються між собою, встановлено, що відомості викладені в оскаржуваній постанові відповідають дійсності.

Так, на зазначених взаємоузгоджених відеозаписах чітко спостерігається, що автомобіль марки «BMW X1», номерний знак НОМЕР_1 , 05.02.2024 року, після включення забороняючого рух червоного сигналу світлофора перетинає стоп-лінію перехрестя, здійснює розворот та проїжджає декілька метрів прямо, минаючі автобусну зупинку, до перехрестя з вул. Злагоди м. Полтави, і робить поворот праворуч, заїжджаючи на автостоянку, де зупиняється.

Під час розвороту на заборонений сигнал світлофора, за ним рухався автомобіль патрульної поліції, який одразу включив проблискові маячки мигаючого червоного кольору на службовому автомобілі, тим самим зобов`язував ОСОБА_1 зупинитися, що відображається в задньому стеклі автомобіля позивача.

Тобто, з наданого обсягу доказів безсумнівно вбачається факт вчинення адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1 передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, доводів протилежного позивачем суду не надано.

Посилання позивача на відсутність світлофора на перехресті вулиць Європейської та Злагоди у місті Полтаві не мають ніякого відношення до вказаного правопорушення, оскільки позивач скоїв порушення правил дорожнього руху на перехресті вулиць Європейської та Данила Апостола, як сам зазначає позивач щодо наявності світлофора, після чого продовжив рух ігноруючи проблискові маячки червоно-синього кольору, патрульного автомобіля поліції, що зафіксовано на відео реєстратор службового автомобіля, тим самим намагаючись ввести суд в оману.

Посилання позивача щодо фактичного винесення відносно нього постанови про адміністративне правопорушення на платній стоянці, а не на місці вчинення адміністративного правопорушення, також виглядає як введення суду в оману, намагаючись уникнути відповідальності передбаченої законом та, одночасно з цим, виглядає як спроба спотворити факт викладений у постанові серії БАД № 497544, не врахувавши беззаперечного доказу наданого відповідачем, зокрема відео з камери відеореєстратора службового автомобіля, де чітко встановлено факт порушення водієм ТЗ «BMW X1», номерний знак НОМЕР_1 , правил дорожнього руху та ігнорування законної вимоги працівника поліції, про зупинку транспортного засобу, у вигляді ввімкнення червоно-синього проблискового маячка, незважаючи на який водій вказаного транспортного засобу продовжує рух після розвороту, після чого заїздить на територію автостоянки, продовжує рух по автостоянці та зупиняється на паркувальному місці.

Суд вважає, що посилання позивача ОСОБА_1 на те, що оскаржувану постанову складено із порушенням порядку розгляду справи, оскільки позивача було позбавлено права на звернення за правовою допомогою та не роз`яснено про можливість та строки оскарження вказаної постанови не відповідають дійсності, оскільки позивач з метою уникнення відповідальності у попередніх своїх доводах та твердженнях намагався ввести суд в оману та спотворити факти викладені у даній постанові, що порушує основоположні принципи диспозитивності та верховенства права.

Більш того, сам позивач не заперечує підпису на Постанові серії БАД № 497544 від 05.02.2024 року, відповідно, він знав про її існування і мав можливість оскаржити її в передбачений законодавством строк, до суду, до юрисдикції якого відноситься розгляд справ про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Однак, позивач звертається лише 04 березня 2024 року до Полтавського окружного адміністративного суду, який своєї ухвалою від 11.03.2024 року, справу №440/2614/24 передає до Октябрського районного суду м. Полтави.

Такі дії позивача свідчать про умисне затягування часу для неможливості надання відповідачем відеозапису з нагрудної портативної відеокамери, оскільки згідно до Розділу 8 Наказу Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018 року строк зберігання відеозаписів з портативних відеокамер становить 30 діб, а позивач звернувся до суду лише на 28 день і до неналежного суду.

А також, суд погоджується зі ствердженням відповідача, що позивач був ознайомлений з усіма правами, передбаченими ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується особистим підписом позивача у відповідній графі оскаржуваної постанови.

Суд вказує, що невизнання обставин вчинення правопорушення за наявності належних та допустимих доказів його вчинення не може бути підставою для визнання Постанови про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною.

Таким чином, суд вважає, що зібраними у справі належними та допустимими доказами підтверджено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та дотримання інспектором вимог ст. 268 КУпАП, зокрема в частині надання позивачу можливості скористатись правовою допомогою та надання йому доказів вчиненого адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд вважає доводи позивача необґрунтованими та такими, що у повній мірі спростовані відповідачем.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Постанова серії БАД № 497544, за якою притягнуто ОСОБА_1 за ч. 2 ст.122 КУпАП України, винесена відповідно до вимог чинного законодавства, за порушення водієм п.п. 8.7.3.е. ПДР України, за місцем скоєння правопорушення, з дотриманням прав правопорушника, передбачених ст.268 КУпАП, в межах санкції статті, з урахуванням всіх обставин та особи правопорушника, а тому, необхідно відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.139 КАС України.

Судові витрати відносяться на рахунок держави, оскільки згідно Посвідчення серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , позивач є учасником бойових дій.

Керуючись ст.ст. 2,9,76, 139, 242-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі інспектора взводу ІІ роти ТОР УПП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Свяченого Богдана Олеговича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Департамент патрульної поліції, місцезнаходження 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, код в .

Суддя: Е.М. Сініцин.