Справа № 681/613/25
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 681/613/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Іллюк С.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

11 грудня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2025 року позов задоволено.

Скасовано постанову виконувача обов`язків начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті Панчука Сергія Віталійовича від 07.05.2025 за № 000938 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , керівника ТОВ «Полонський спецкар`єр», , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 132-2 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що зі змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення № 000938 від 07.05.2025 слідує, що 15.04.2025 о 10 год. 09 хв., під час здійснення габаритно-вагового контролю, на 273 км а/д Н-25, інспекторами під час зважування транспортного засобу марки VOLVO, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом WIELTON, державний номерний знак НОМЕР_2 , встановлено, що вантажовідправником ТОВ «Полонський спецкар`єр» до товарно-транспортної накладної № 0077961 від 15.04.2025 внесено недостовірні відомості щодо маси вантажу (а.с. 6).

Цією постановою ОСОБА_1 , як керівника ТОВ «Полонський спецкар`єр», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 132-2 КУпАП, застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51000 грн 00 коп.

У даних зважувальної квитанції № 000077961 від 15.04.2025 вказано, що вантажовідправником є ТОВ «Полонський спецкар`єр», вантажоодержувачем - ТОВ «ТТМ ЕЛІТ», водій ОСОБА_2 та зазначено, що завантажено продукцію щебінь фр. 20-40, вага брутто - 39,20, вага нетто - 23,56 т. Цю зважувальну квитанцію скріплено печатками вантажовідправника та вантажоодержувача та особистими підписами, без зазначення прізвища та імені (а.с. 8).

Згідно з даних товарно-транспортної накладної № 0077961 від 15.04.2025, у графі відомості про вантаж зазначено продукцію щебінь фр. 20-40 вагою брутто - 39,20, нетто - 23,56 т. Вантажовідправником вказано ТОВ «Полонський спецкар`єр», вантажоодержувачем - ТОВ «ТТМ ЕЛІТ». У графі «Здав (відповідальна особа вантажовідправника)» та у графі «Прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)» проставлені підписи без зазначення прізвищ (а.с. 9).

До справи позивачем долучено відповідь на запит, надану директором ТОВ «ТТМ ЕЛІТ» Тимовським О.Л. від 06.05.2025 за № 1, у якій вказано, що 15.04.2025 після виїзду автомобілів з території ТОВ «Полонський спецкар`єр», останній розпорядився, щоб його автомобілі заїхали на інший майданчик для довантаження щебенем, який теж необхідно було перевезти. Про довантаження ТОВ «ТТМ ЕЛІТ» не повідомило ТОВ «Полонський спецкар`єр», зміни до товарно-транспортної накладної не вносились (а.с. 10).

Відповідачем до поданого відзиву долучені такі докази.

Направленням на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 11.04.2025 № 003297 підтверджено, що, зокрема, ОСОБА_3 , автор оскаржуваної постанови, був направлений на підставі щотижневого графіка для проведення рейдової перевірки транспортних засобів з 14.04.2025 по 20.04.2025 (а.с. 51).

Згідно з довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю №Д00356 від 15.04.2025, транспортний засіб VOLVO, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом WIELTON, державний номерний знак НОМЕР_2 , водієм якого вказаний ОСОБА_2 , за результатами вагового контролю має такі навантаження на осі: 1) 7210, 2) 13360, 3) 10160, 4) 10510, 5) 9410; повна маса транспортного засобу 50650 кг (а.с. 60).

Актом № АВ006738 від 15.04.2025 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с. 62) та актом № 111465 від 15.04.2025 (а.с. 63) задокументовано перевищення транспортним засобом VOLVO, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом WIELTON, державний номерний знак НОМЕР_2 , нормативних вагових параметрів. Вказано, що нормативно допустима маса 40000 кг, а фактична 50650 кг, що становить перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

На виконання ухвали суду про витребування доказів, представником позивача адвокаткою Коваленко І.Д. направлена заява та копія наказу № 10 від 30.12.2024 (а.с. 102), яким встановлено, що директором ТОВ «Полонський спецкар`єр» Мирончуком О.І. наказано визначити вагаря ОСОБА_4 відповідальною за відвантаження продукції, а також за правильне та своєчасне внесення до товарно-транспортних накладних даних щодо результатів зважування згідно з чинним законодавством та покладено на неї ряд обов`язків.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлено Правилами дорожнього руху.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила №30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданого перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п. 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема: для комбінованих транспортних засобів: двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом на дорогах державного значення - 40 т.

Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених вимог, суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», вантажовідправник це фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж. В обставинах виниклого спору учасники справи не заперечують участь ТОВ «Полонський спецкар`єр» як вантажовідправника, а також становище позивача - керівника юридичної особи.

Диспозиція ч. 4 ст. 132-2 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 30 відсотків.

З аналізу наведеної норми слід дійти висновку, що суб`єктами правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 132-2 КУпАП, можуть бути громадяни, фізичні особи-підприємці, або уповноважені посадові особи вантажовідправників.

Отже, статтею 132-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу, що накладається на спеціального суб`єкта - уповноважену посадову особу вантажовідправника.

Своєю чергою, відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до службових обов`язків.

Таким чином, застосування ст. 132-2 КУпАП підлягає в сукупності із ст. 14 КУпАП.

Правила юридичної техніки вимагають використання термінів у нормативно-правовому аспекті в однаковому значенні. Для визначення суб`єктів правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 132-2 КУпАП, необхідно звернутись до інших норм, які використовують термін «уповноважена посадова особа», а також надати логічне та систематичне взаємне тлумачення термінів «керівник» та «уповноважена посадова особа» за нормативного врегулювання інших актів.

Стаття 99-1 Цивільного кодексу України визначає, що керівник є посадовою особою товариства. Установчими документами товариства посадовими особами товариства можуть бути визнані й інші особи.

З наведеного слід дійти висновку, що, хоча керівник підприємства є посадовою особою відповідного суб`єкта господарювання, здійснює представлення інтересів юридичної особи у взаємовідносинах в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, його повноваження та функції контролю із забезпечення господарської діяльності підприємства можуть супроводжуватись визначенням обсягу прав та обов`язків, запровадженням порядку взаємодії із іншими посадовими особами, в разі їх призначення, за сферою функціональних завдань.

Суд зауважує, що для з`ясування даних про належність керівника вантажовідправника, як належного суб`єкта відповідальності за приписами ст. 132-2 КУпАП, слід з`ясувати та оцінити чи забезпечувались такі обов`язки через розподіл повноважень, зокрема в частині покладення обов`язку внесення відомостей до товарно-транспортних накладних або інших документів, пов`язаних із ними посадових інструкцій.

Статтею 14-3 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою ст. 122-2, частинами другою і третьою ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, несе відповідальна особа-фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Таким чином, у статті 14-3 КУпАП взагалі не йдеться про правопорушення, адміністративна відповідальність за яке передбачена статтею 132-2 Кодексу та вказана стаття не передбачає адміністративної відповідальності керівника юридичної особи вантажовідправника.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері безпеки дорожнього руху, стан збереження автомобільних доріг, безпосередня безпека учасників дорожнього руху.

З врахуванням зазначеного вище, суд вважає за необхідне наголосити на такому. Юридична особа - вантажовідправник, у цьому випадку ТОВ «Полонський спецкар`єр», має чітко слідувати вимогам щодо ваги та габариту транспортних засобів. Керівник товариства має не лише дотримуватись вимог законодавства, а й мати обов`язок постійно дбати, зокрема, про дотримання вагових та габаритних параметрів, так і вимагати, як керівник, дотримання законодавчих та нормативних актів з питань дорожнього руху від осіб, на яких покладені такі обов`язки, і, як наслідок, дбати про стан автомобільних доріг та про безпеку учасників дорожнього руху.

Суд не приймає до уваги доводи сторони позивача з приводу того, що після виїзду з ТОВ «Полонський спецкар`єр», водієм за вказівкою керівника ТОВ «ТТМ ЕЛІТ» здійснено довантаження транспортного засобу щебенем. Жодних належних доказів на підтвердження цього факту позивачем не надано: не вказано майданчик, на якому здійснено довантаження, ділянку дороги із зазначенням назви населеного пункту, не підтверджено таке довантаження ніякими документами чи показаннями свідків.

Однак, на виконання ухвали суду про витребування доказів, надано наказ, з даних якого встановлено, що відповідальною особою за відвантаження продукції та внесення даних до товарно-транспортних накладних відповідно до наказу від 30.12.2024 станом на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення була працівник ТОВ «Полонський спецкар`єр» ОСОБА_4 .

Суб`єктом владних повноважень не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення саме позивачем ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з врахуванням того, що відповідальною особою була визначена ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В п. 30 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суд має зробити обґрунтований висновок про їх належність та допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами та мають значення для справи.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постановою № 000938 від 07.05.2025 до адміністративної відповідальності притягнуто особу, яка фактично не вчиняла адміністративного правопорушення та не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 132-2 КУпАП.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, зазначає, що нормативно допустима маса транспортного засобу становить 40000 кг, тоді як фактична маса, виявлена під час контролю, - 50650 кг.

Арифметичний розрахунок відсотка перевищення від нормативу показує, що фактичне перевантаження становить 26,625% (розрахунок: ((50650 кг - 40000 кг) / 40000 кг) х 100% = 26,625%).

Суд констатує, що орган контролю, кваліфікуючи правопорушення за ч. 4 ст. 132-2 КУпАП, припустився очевидної арифметичної помилки у розрахунках. Ця математична помилка призвела до фундаментального неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідальність за ч. 4 ст. 132-2 КУпАП настає лише у випадку, коли перевищення вагових параметрів становить понад 30 відсотків.

Оскільки встановлений судом факт перевищення (26,625%) є меншим та не досягає 30-відсоткового порогу, визначеного цією нормою, в діях особи відсутня об`єктивна сторона інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Неправильна кваліфікація діяння, що стала наслідком помилкового розрахунку, є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови як протиправної.

Оскільки відповідачем не було встановлено та не надано доказів того, що позивач є суб`єктом цього правопорушення, що до його службових обов`язків входило забезпечення виконання організації перевезення вантажів та внесення відповідних даних до ТТН, суд вважає необґрунтованим притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 132-2 КУпАП.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Ватаманюк Р.В.