Справа № 761/20345/25
Суддя: Левицька Т. В.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/701/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Левицької Т.В.

при секретарі: Олійнику Б.М.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Батранчі Д.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Позов мотивований тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення серія 2К1 № від 07.05.2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 500,00 грн.

Постанова винесена у зв`язку з тим, що 07 травня 2025 року о 15 год. 59 хв. на вул.. Пилипа Козицького (від вул. Уманська до вул. Єреванська) в м. Києві транспортний засіб «TOYOTA AVENSIS» державний номерний знак НОМЕР_1 залишено на майданчику для платного паркування без оплати паркування, чим порушено вимоги дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

Позивач не погоджується з винесеною постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки він є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 , виданого військовою частиною НОМЕР_3 та згідно з рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 року № 1051/1051 /з відповідними змінами/ звільнений від оплати вартості паркування.

Таким чином, ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) серія 2К1 № від 07.05.2025 року, закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 липня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представником Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подано відзив, в якому останній заперечує щодо позовних вимог позивача, вважає постанову від 07.05.2025 року такою, що відповідає вимогам чинного законодавства та винесена на підставі належних і допустимих доказів, посилаючись на те, що позивач має право на безкоштовне паркування лише на зарезервованих спеціальних місцях.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій останній підтримав позовні вимоги, зазначивши, що він є учасником бойових дій, а тому користується правом безкоштовного паркування, що виключає оплату за паркування його автомобіля на майданчику для платного паркування, а розміщення під лобовим склом автомобіля копії посвідчення учасника бойових дій не передбачено будь-якими нормативно-правовими актами.

В судовому засіданні позивач підтримав адміністративний позов з підстав, наведених у ньому.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо позовних вимог, зазначивши, що постанова винесена інспектором з паркування на підставі належних і допустимих доказів. При винесенні постанови інспектор не знав і не міг знати про наявність у позивача права на пільгу, не мав повноважень на перевірку наявності чи відсутності в особи передбачених законом пільг. Транспортний засіб був розміщений поза межами зарезервованих спеціальних місць для паркування та жодним чином не дозволяв ідентифікувати його власника як учасника бойових дій. При наявності посвідчення інспектор не виносив би постанови.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні докази та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Встановлено, і не заперечується сторонами, що 07 травня 2025 року головним спеціалістом - інспектором з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Астапенком Ярославом Миколайовичем винесено постанову серія 2КІ № про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 07 травня 2025 року о 15 год. 59 хв. на вул. Пилипа Козицького (від вул. Уманська до вул. Єреванська) в м. Києві транспортний засіб «TOYOTA AVENSIS» державний номерний знак НОМЕР_1 залишено на майданчику для платного паркування без оплати паркування, чим порушено вимоги дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Інформаційно-вказівним знаком 5.43 Правил дорожнього руху («Зона стоянки») позначається початок зони, де дозволено стоянку на проїзній частині або вздовж проїзної частини за умов, що зазначаються на знаку або додаткових табличках під ним.

Згідно приписів Правил дорожнього руху табличка до дорожнього знаку 7.14 «Платні послуги», застосовується із знаками 5.42.1, 5.42.2 або 5.43 для позначення місць, майданчиків або зони стоянки транспортних засобів, на яких беруть плату за паркування.

Частиною першою статті 152-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі не оплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та доказів.

За приписами ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до примітки до статті 152-1 КУпАП, положення частини першої цієї статті не застосовується до осіб, які відповідно до закону звільняються від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів.

Так, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданого військовою частиною НОМЕР_3 .

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 до ветеранів війни належать: учасники бойових дій.

Згідно ч. 4 ст. 4 вищевказаного Закону місцеві ради за рахунок власних коштів і благодійних надходжень мають право встановлювати додаткові гарантії щодо соціального захисту ветеранів війни.

Пунктом 17.11.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051 (далі - Правила) передбачено, що правом безкоштовного паркування користуються, зокрема, особи, що мають статус учасника бойових дій і прирівняних до них, а також члени сімей загиблих (померлих) осіб (виключивши звідти: "що мали статус учасника бойових дій"), які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки й оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Необхідно підкреслити, що таке право безкоштовного паркування для учасників бойових дій не обмежується спеціальними місцями для паркування чи окремими майданчиками, а з огляду на відсутність у Правилах будь-яких уточнень, стосується всіх місць для паркування транспортних засобів на території міста Києва.

Посилання сторони відповідача на те, що саме на зарезервованих спеціальних місцях для паркування користуються пільгами особи, визначені в ч. 3 п. 17.11.1 Правил благоустрою міста Києва, а саме учасники бойових дій, тому паркування учасники бойових дій мають право здійснювати безоплатно у відведених спеціальних місцях для паркування, суд не приймає до уваги, оскільки згідно пункту 17.11.3 Правил на зарезервованих спеціальних місцях паркування пільгами користуються виключно особи, визначені в частині третій пункту 17.11.1 цих Правил - особи з інвалідністю внаслідок війни та прирівняні до них особи з інвалідністю з дитинства, та особи з інвалідністю внаслідок загального захворювання.

Відтак, вказаний пункт стосується осіб з інвалідністю та не стосується осіб , що мають статус учасника бойових дій.

Неналежне встановлення порядку користування пільгою не може позбавляти особу права на використання такої.

За таких обставин, позивач є особою, яка звільняється від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів на території міста Києва у відповідності до пункту 17.11.1 Правил, а тому притягнення його до відповідальності за спірне правопорушення за частиною першою статті 152-1 КУпАП є неправомірним.

Відсутність в інспектора з паркування можливості ідентифікувати транспортний засіб як такий, що звільняється від сплати за паркування на муніципальних майданчиках, не є обставиною, що підтверджує вчинення позивачем правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

У той же час, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152-1 КУпАП, за викладених в оскаржуваній постанові обставин.

За приписами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

У відповідності до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо скасування постанови та закриття провадження у справі, заявлених до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України).

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 78, 139,286 КАС України, ст.ст. 9, 14-2, 152-1, КУПАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія № від 07.05.2025 року, винесену головним спеціалістом - інспектором з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Астапенком Ярославом Миколайовичем стосовно ОСОБА_1 , провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: