Справа № 460/18682/25
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2025 року м. Рівне №460/18682/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доІНФОРМАЦІЯ_1 , Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_1
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України, яка полягає у відмові в проведенні повторного службового розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався 30.11.2023 з ОСОБА_2 ; зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України видати наказ про проведення повторного службового розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався 30.11.2023 з ОСОБА_2 в іншому складі для належного з`ясування причин та обставин випадку смерті з урахуванням висновків суду; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 скласти висновок про наявність підстав для скасування актів попередньої комісії та провести повторне службове розслідування та скласти новий Акт форми Нвс-1 (або акт форми НПвс) та випадок смерті, що стався з старшим солдатом ОСОБА_2 визначити пов`язаним з проходженням військової служби з врахуванням висновків cуду.

Ухвалою суду від 13.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Військову частину НОМЕР_1 .

Згідно з позовною заявою та відповіддю на відзив, ОСОБА_1 в обґрунтування позову зазначає, що її чоловік, солдат в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 . В цей час він проходив військову службу та знаходився за місцем дислокації військової частини у визначеному командуванням місці. За результатом проведеного розслідування нещасного випадку (випадку смерті) її чоловіка комісією складено Акт форми Нвс-5 від 31.05.2024 №07-24 та вирішено, що випадок смерті є таким, що стався не під час виконання ним обов`язків військової служби, у зв`язку з чим вирішено Акт форми Нвс-1 (або НПвс) не складати, так як смерть відбулася під час перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння (виявлено наявність етилового спирту у кількості 0,71‰ на підставі Висновку експерта №84). Наказом від 02.06.2024 №49-ОД затверджений Акт №07-24. Разом з тим, будь-яких матеріалів службового розслідування їй не надавали. Лише на адвокатський запит від 24.08.2025 були надані матеріали службового розслідування щодо обставин смерті її чоловіка. Представником позивача було направлено скаргу з проханням поновити строки оскарження наказу від 02.06.2024 №49-ОД та призначити повторне службове розслідування. Однак, відповідач 1 листом від 23.09.2025 надав відповідь та зазначив, що оскільки Акт за формою Нвс-5 був направлений матері померлого, то обставини пропуску терміну на оскарження є неповажними, у зв`язку з чим у поновленні строку на оскарження відмовлено, а скарга розгляду не підлягає. Позивач вважає, що внаслідок бездіяльності відповідача 1 їй безпідставно відмовлено у поновленні строків та порушені її права, як члена сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця на вчасне отримання матеріалів службового розслідування та законне право на оскарження висновків комісії, а саме на необґрунтовані висновки розслідування нещасного випадку, що стався з її чоловіком, не з`ясування обставин нещасного випадку, не встановлення, які саме дії, що вчинив її чоловік призвели до такого нещасного випадку як його смерть. Вважає, що рішення комісії про не складення Акту Нвс-1 (НПвс) є незаконними, необґрунтованими та таким, що суперечать фактичним обставинам смерті її чоловіка. За наведеного, просить позов задовольнити повністю.

Від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву за змістом якого, вказаний відповідач позов не визнає. Зауважує, що підрозділ військової частини НОМЕР_1 , відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 , де проходив військову службу ОСОБА_2 розташований за адресою, АДРЕСА_2 , однак військовослужбовець помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 , за місцем проживання, а не за місцем дислокації підпозділу де проходив військову службу; мав бути залучений на чергування лише о 21:00 год 30.11.2023. Тому, комісія дійшла вірного висновку, що випадок смерті є таким, що стався не під час виконання обов`язків військової служби. Так як згідно з висновком експерта №84 від 26.02.2024 виявлено наявність етилового спирту у кількості 0,71‰, з урахуванням п. 17 розділу ІІ Інструкції №199, Акт форми Нвс-1 (або акт форми НПвс) правомірно не складався. Вказує, що наданий до позову Акт комісійного судово-медичного дослідження №071 від 18.11.2024 не спростовує та не заперечує висновки експерта від 26.02.2024. Крім того, вказане комісійне дослідження проведено не в межах кримінального провадження, не є судовою експертизою і тому його висновки не мають будь-якої переваги. При цьому, другий примірник Акту форми Нвс-5 від 31.05.2024 №07-24, 11.06.2024 було направлено матері померлого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який був отриманий адресатом 12.06.2024. Наголошує, що розслідування нещасного випадку проведене з дотриманням встановленої процедури, висновки відповідача мають документальне підтвердження. Зважаючи на вищевикладене, підстави для повторного службового розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався 30.11.2023 з чоловіком позивача, відсутні. У задоволенні позову просить відмовити повністю.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Військової частини НОМЕР_1 надійшли письмові пояснення, у яких зазначено, що на час настання нещасного випадку 30.11.2023 ОСОБА_2 не виконував обов`язки військової служби та не перебував за місцем розташування підрозділу, оскільки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до висновків акту розслідування нещасного випадку встановлено, що його смерть відбулась під час перебування у стані алкогольного сп`яніння, так як виявлено наявність етилового спирту у кількості 0,71‰ (Висновку експерта №84). Наданий Акт комісійного судово-медичного дослідження №071 від 18.11.2024 не спростовує та не заперечує висновки експерта згідно судово-медичної експертизи №84 від 26.02.2024. Отже, підстави для повторного службового розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався 30.11.2023 з ОСОБА_2 , відсутні. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Від Адміністрації Державної прикордонної служби України відзив на позовну заяву не надходив.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

21.05.2021 зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частинні НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 26.04.2023 №303-ОС «Про особовий склад», старшого солдата ОСОБА_4 було призначено інспектором прикордонної служби 3 категорії снайпером 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.12.2023 серії НОМЕР_4 .

По факту смерті старшого солдата ОСОБА_2 , 30.11.2023 Дністровським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудовим розслідувань за №0000243, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. З метою встановлення причини смерті було проведено судово-медичне обстеження трупа.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №89 від 01.12.2023, виданого Чернівецьким обласним бюро СМЕ: дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце смерті Чернівецька область Дністровський район н.п Подвір`ївка; смерть настала вдома: виявлено мертвим вдома по місцю проживання.

А згідно з довідкою про причину смерті (до форми №106/о №89), причиною смерті зазначено гостре отруєння окисом вуглецю; смерть настала внаслідок нещасного випадку поза виробництвом; нещасний випадок пов`язаний з контрольованим осередком полум`я в будинку. Місце й обставини: отруївся чадним газом внаслідок використання газового пристрою для обігріву з відкритим полум`ям.

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.12.2023 №132-ОД призначено розслідування випадку смерті, що трапився з старшим солдатом ОСОБА_2 ; призначено комісію у відповідному складі.

Строк розслідування продовжувався наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.12.2023 №139-ОД «Про продовження терміну розслідування випадку смерті» до отримання необхідних рішень органу досудового розслідування.

16.12.2023 дружині ОСОБА_1 надіслано сповіщення про смерть чоловіка.

В ході кримінального провадження за постановою старшого слідчого СВ Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області від 30.11.2023 була призначена судово-медична експертиза, проведення якої доручено експертам КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Департаменту охорони здоров`я Чернівецької ОДА.

На вирішення експертів поставлено наступні питання: - яка причина смерті ОСОБА_2 .?; - чи виявлено у ході дослідження трупа ОСОБА_2 тілесні ушкодження, якщо так, то яка їх локалізація, характер, механізм утворення та ступінь тяжкості?; - чи не вживав померлий ОСОБА_2 незадовго до смерті алкогольні напої, якщо так, то які саме та якій кількості?.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №84 від 26.02.2024 та проведеної в її межах судово-токсикологічної експертизи (висновок №1936 від 11.12.2023):

1. При судово-медичній експертизі трупа гр-на ОСОБА_2 тілесних ушкоджень не виявлено.

2. При судового-токсикологічній експертизі крові з трупу гр-на ОСОБА_2 виявлено карбоксигемоглобін в кількості 34‰ та етиловий спирт в кількості 0,71‰, що у відношенні до живих осіб відноситься до легкого алкогольного сп`яніння.

3. Смерть гр-на ОСОБА_2 настала від гострого отруєння окисом вуглецю.

Відповідно до Акту розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався у період 30.11.2023, форми Нвс-5 від 31.05.2024 №07-24:

Пункт 2: «випадок смерті стався за тимчасовим місцем проживання старшого солдата ОСОБА_2 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 ».

Пункти 3.2-3.3: «із донесення НОМЕР_3 прикордонного загону від 31.11.2023 №33/17038-23-Вих «Про виявлення військовослужбовця без ознак життя» встановлено: «…, що 30.11.2023 о 14 год 06 хв начальнику відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітану ОСОБА_5 надійшла доповідь від НГ ІПС старшини ОСОБА_6 про виявлення в будинку за адресою: АДРЕСА_1 без ознак життя інспектора прикордонної служби 3 категорії снайпером 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » старшого солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , призваного на військову службу по мобілізації 25.05.2022 ІНФОРМАЦІЯ_6 у Рівненській області.

О 15 год 15 хв на місце події прибула оперативно-слідча група та карета швидкої допомоги, розпочато проведення невідкладних слідчих дій.

З довідки Центру управління службою НОМЕР_3 прикордонного загону «Щодо виявлення військовослужбовця без ознак життя відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », витягу зі Зведення про обстановку на державному кордоні та результати оперативно-службової діяльності НОМЕР_3 прикордонного загону за 30.11.2023 встановлено, що військовослужбовцями відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » виявлено без ознак життя тіло старшого солдата ОСОБА_4 за його тимчасовим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) де у будинку відчувався характерний запах газу».

Пункти 3.4, 3.6: «… по прибуттю о 15 год 15 хв працівників Національної поліції України та лікарів швидкої медичної допомоги, медичними працівниками було констатовано факт смерті старшого солдата ОСОБА_4 ».

Пункт 3.7: «Відповідно до Плану охорони державного кордону/здійснення прикордонного контролю, старший солдат ОСОБА_7 30.11.2023 не залучався до служби у прикордонних нарядах».

У пункті 3.12 Акту наведено зміст судово-медичної експертизи (висновок експерта №84).

Пункт 7 (висновок комісії): випадок смерті вважати таким, що стався зі старшим солдатом ОСОБА_8 не під час виконання ним обов`язків військової служби.

Пункт 8 (рішення комісії про складання/не складання акта форми Нвс-1/НПвс): на підставі п.17 р.ІІ Інструкції №199 вирішено Акт форми Нвс-1 (НПвс) не складати, так як смерть відбулася під час перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння (виявлено наявність етилового спирту у кількості 0,71 ‰ Висновок №84).

Відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.06.2024 №49-ОД «Про результати розслідування нещасного випадку (випадку смерті)», комісією складено 4 примірника Актів форми Нвс-5 №07-24, які затверджено 31.05.2024.

Комісією встановлено: випадок смерті вважати таким, що стався зі старшим солдатом ОСОБА_8 не під час виконання ним обов`язків військової служби. Вирішено примірник №2 надіслати сім`ї померлого, матері ОСОБА_3 (отриманий ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

Відповідний примірник дружині не надсилався.

Матеріали службового розслідування щодо обставин смерті ОСОБА_2 були надані представнику позивача у відповідь на адвокатський запит від 24.08.2025.

15.09.2025 в Адміністрацію надійшла скарга від 07.09.2025 щодо повторного розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався 30.11.2023 з ОСОБА_2 .

Листом від 23.09.2025 повідомлено про відсутність підстав для повторного розслідування, оскільки Акт за формою Нвс-5 був направлений матері померлого ОСОБА_3 , а обставини пропуску терміну на оскарження є неповажними, у зв`язку з чим у поновленні строку на оскарження позивачу відмовлено.

Позивач не погоджується з відмовою в проведенні повторного службового розслідування нещасного випадку (випадку смерті) її чоловіка, тому звернулась з позовом до суду.

Варто зазначити, що у спірному випадку оскаржувати результати службового розслідування може не тільки військовослужбовець, відносно якого воно проведено, а також члени його сім`ї, оскільки оскаржуваний наказ безпосередньо впливає на права та інтереси позивача. Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 18.02.2021 у справі №804/4633/17.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 49 Конституції України визначає, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

За змістом статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому, указами Президента України воєнний стан неодноразово продовжувався та триває й на даний час.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).

Згідно з частинами першою та другою статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною першою статті 2 Закону №2232-XII передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Відповідно до частини другої цієї статті, проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. А частиною третьою цієї статті визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження визначає Закон України «Про Державну прикордонну службу України»« від 03.04.2003 №661-IV (далі Закон №661-IV).

Відповідно до статті 1 Закону №661-IV на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Статтею 2 Закону №661-IV визначено, що основними функціями Державної прикордонної служби України є:

охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму;

здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення;

охорона суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та контроль за реалізацією прав і виконанням зобов`язань у цій зоні інших держав, українських та іноземних юридичних і фізичних осіб, міжнародних організацій;

ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України «Про розвідувальні органи України» та «Про оперативно-розшукову діяльність»;

участь у боротьбі з організованою злочинністю та протидія незаконній міграції на державному кордоні України та в межах контрольованих прикордонних районів;

участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом;

участь у здійсненні державної охорони місць постійного і тимчасового перебування Президента України та посадових осіб, визначених у Законі України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб»;

охорона закордонних дипломатичних установ України;

координація у мирний час діяльності утворених відповідно до законів України військових формувань та відповідних правоохоронних органів, пов`язаної із захистом державного кордону України, відповідно до частини третьої статті 2 Закону України «Про державний кордон України»;

координація діяльності державних органів, що здійснюють різні види контролю при перетинанні державного кордону України, пропуску до/з тимчасово окупованої території України або беруть участь у забезпеченні режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон України та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду.

Виконання зазначених у частині першій цієї статті функцій є оперативно-службовою діяльністю Державної прикордонної служби України.

Відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про Державну прикордонну службу України», з метою встановлення єдиного порядку розслідування та обліку нещасних випадків, які сталися з військовослужбовцями Державної прикордонної служби України та приведення нормативно-правових актів Адміністрації Державної прикордонної служби України у відповідність до законодавства, наказом Міністерства внутрішніх справ від 22.03.2016 №199 затверджено Інструкцію про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України (далі Інструкція №199).

Ця Інструкція визначає порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, які сталися з військовослужбовцями Адміністрації Державної прикордонної служби України, її територіальних органів, органів охорони державного кордону, Морської охорони, підрозділів спеціального призначення, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів та підрозділів забезпечення Державної прикордонної служби України (пункт 1 розділу І).

Згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції №199 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме: обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострих отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень через аварії, пожежі, стихійні лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани тощо), контакти із представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати військовослужбовцем працездатності на один день і більше, а також у разі смерті військовослужбовця.

Пунктами 1-2 розділу ІІ Інструкції №199 передбачено, що про кожний нещасний випадок потерпілий або особа, яка його виявила, чи свідок нещасного випадку повинні негайно доповісти безпосередньому керівнику або керівнику робіт і вжити заходів для надання необхідної допомоги потерпілому.

Безпосередній керівник або керівник робіт у разі виявлення нещасного випадку або отримання доповіді про нього зобов`язаний:

негайно організувати надання екстреної медичної допомоги потерпілому, забезпечити у разі необхідності його доправлення до закладу охорони здоров`я;

доповісти про нещасний випадок керівнику органу Держприкордонслужби;

зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку та устаткування на місці нещасного випадку у такому стані, у якому вони були на момент нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших осіб і не призведе до більш тяжких наслідків), ужити заходів для недопущення таких випадків.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Інструкції №199 керівник органу Держприкордонслужби, в якому стався нещасний випадок, одержавши доповідь або повідомлення про нещасний випадок, зобов`язаний:

1) протягом однієї години з використанням засобів зв`язку повідомити про нещасний випадок: керівництво вищого органу Держприкордонслужби; підрозділ (посадову особу) з технічного нагляду та охорони праці вищого органу Держприкордонслужби; підрозділ (посадову особу) з пожежної безпеки вищого органу Держприкордонслужби - у разі нещасного випадку, що стався внаслідок пожежі.

У повідомленні зазначаються: дата і час нещасного випадку; стисла характеристика місця події; відомості про потерпілого (потерпілих): військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, посада, місце служби, стаж служби (загальний та за посадою), сімейний стан; характер травм, стислий опис обставин та ймовірні причини нещасного випадку.

Згідно з пунктами 7-9 розділу ІІ Інструкції №199 до складу комісії обов`язково призначаються: заступник керівника органу Держприкордонслужби, в якому стався нещасний випадок (голова комісії); посадова особа з технічного нагляду та охорони праці або на яку покладено ці функції; залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - уповноважена особа відповідної служби (тилового забезпечення, інженерно-технічного забезпечення, роботи з персоналом, з пожежної безпеки, охорони здоров`я тощо).

У разі якщо комісію призначено наказом Адміністрації Держприкордонслужби або її територіального органу, головою комісії призначають посадову особу Адміністрації Держприкордонслужби або її територіального органу. У цьому випадку до складу комісії також обов`язково входить посадова особа з технічного нагляду та охорони праці Адміністрації Держприкордонслужби або її територіального органу відповідно.

Комісія зобов`язана:

оглянути місце нещасного випадку, одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб;

з`ясувати обставини та причини нещасного випадку, чи не є нещасний випадок наслідком вчинення потерпілим дій у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння, вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення, навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю або самогубства;

визначити, чи стався нещасний випадок з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби;

установити осіб, які порушили вимоги нормативно-правових актів з охорони праці (якщо такі особи були), розробити заходи щодо запобігання таким нещасним випадкам.

Члени комісії мають право одержувати письмові пояснення від посадових осіб та інших військовослужбовців і працівників органів Держприкордонслужби, а також проводити опитування потерпілих та свідків нещасного випадку.

А відповідно до пункту 11 розділу ІІ Інструкції №199 строк розслідування не може перевищувати десяти календарних днів, а у разі групового нещасного випадку - п`ятнадцяти календарних днів. Строк розслідування випадку смерті військовослужбовця не може перевищувати тридцяти календарних днів.

У разі проведення лабораторних досліджень, експертизи, випробувань тощо, а також отримання рішень органів досудового розслідування, органів (посадових осіб), що уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, та суду, необхідних для встановлення обставин і причин нещасного випадку, строк розслідування може бути продовжено керівником органу Держприкордонслужби, що призначив комісію, за письмовим погодженням з вищим органом Держприкордонслужби на строк, необхідний для отримання таких висновків та рішень, про що керівник органу Держприкордонслужби, що призначив комісію, видає наказ.

У разі якщо комісію призначено наказом Адміністрації Держприкордонслужби, строк розслідування продовжується наказом Адміністрації Держприкордонслужби.

Пунктом 15 розділу ІІ Інструкції №199 визначено, що за результатами розслідування комісія зобов`язана скласти:

акт розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався (додаток 1) (далі - акт форми Нвс-5);

акт про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби (додаток 2) (далі - акт форми Нвс-1), якщо цей нещасний випадок (випадок смерті) визнано таким, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, або акт про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем не під час виконання ним обов`язків військової служби (додаток 3) (далі - акт форми НПвс), якщо цей нещасний випадок (випадок смерті) визнано таким, що стався з військовослужбовцем не під час виконання ним обов`язків військової служби.

Акти підписують голова і всі члени комісії. У разі незгоди зі змістом зазначених актів член комісії підписує їх з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта форми Нвс-5.

Підписані акти подаються на затвердження керівнику органу Держприкордонслужби, який призначив комісію.

Керівник органу Держприкордонслужби, який призначив комісію, розглядає та затверджує акти форми Нвс-5 та форми Нвс-1 (або форми НПвс) протягом трьох діб після їх подання.

Відповідно до пункту 17 розділу ІІ Інструкції №199 Акт форми Нвс-1 (або акт форми НПвс) не складається про нещасний випадок (випадок смерті), який є наслідком:

вчинення військовослужбовцем дій у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння;

вчинення військовослужбовцем злочину, кримінального або адміністративного правопорушення, що встановлено рішенням суду або органів досудового розслідування чи органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення;

навмисного заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).

Про наявність підстав для нескладення акта форми Нвс-1 (або акта форми НПвс) обов`язково зазначається в акті форми Нвс-5 із посиланням на відповідні документи, які додаються до першого примірника акта форми Нвс-5.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, визначених частиною третьою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (пункт 16 розділу ІІ Інструкції №199).

В свою чергу, відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України №2232-XII, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Як встановлено судом відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №89 від 01.12.2023, виданого Чернівецьким обласним бюро СМЕ: дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце смерті Чернівецька область Дністровський район н.п Подвір`ївка; смерть ОСОБА_2 настала вдома: виявлено мертвим вдома по місцю проживання. А згідно з довідкою про причину смерті (до форми №106/о №89), причиною смерті зазначено гостре отруєння окисом вуглецю; смерть настала внаслідок нещасного випадку поза виробництвом; нещасний випадок пов`язаний з контрольованим осередком полум`я в будинку. Місце й обставини: отруївся чадним газом внаслідок використання газового пристрою для обігріву з відкритим полум`ям.

Відповідно до фактичних обставин справи, підрозділ військової частини НОМЕР_1 , відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 , де проходив військову службу ОСОБА_2 розташований за адресою, АДРЕСА_2 .

Відповідно до Витягу з зведення про обстановку на державному кордоні та результатів оперативно-службової діяльності НОМЕР_3 прикордонного загону за 30.11.2023, ОСОБА_2 крайній раз до несення військової служби залучався 28.11.2023 з 9:00 по 22:00 п/н «КрП». З 29.11.2023 надано день відпочинку. Планувався на службу: 30.11.2023 з 21:00 в п/п «ПП».

Однак, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (виявлено без ознак життя близько 14 год) за місцем проживання в АДРЕСА_1 , при цьому мав бути залучений на чергування в цей день о 21:00 год.

Тобто, випадок смерті стався за тимчасовим місцем проживання старшого солдата ОСОБА_2 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а не за місцем дислокації підпозділу де він проходив військову службу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що випадок смерті ОСОБА_2 є таким, що стався не під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до пункту 17 розділу ІІ Інструкції №199 Акт форми Нвс-1 (або акт форми НПвс) не складається про нещасний випадок (випадок смерті), який є наслідком, зокрема: вчинення військовослужбовцем дій у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, під час розслідування нещасного випадку (випадку смерті) комісії належить встановити чи стався такий нещасний випадок (випадок смерті) саме внаслідок вчинення військовослужбовцем конкретних дій у стані алкогольного сп`яніння, тобто причинно-наслідковий зв`язок.

Так, згідно з довідкою про причину смерті (до форми №106/о №89), причиною смерті ОСОБА_2 зазначено гостре отруєння окисом вуглецю, а саме отруївся чадним газом внаслідок використання газового пристрою для обігріву з відкритим полум`ям.

Що стосується Акту комісійного судово-медичного дослідження ДСУ «Чернівецьке обласне бюро СМЕ», що проведене на підставі заяви адвоката від 30.07.2024, то у заключенні зазначено, що при проведенні судового-токсикологічної експертизи крові з трупу гр-на ОСОБА_2 виявлено етиловий спирт в концентрації 0,71‰ (Висновок експерта №1936 від 11.12.2023). З покликанням на наукову літературу вказано, що посмертно внаслідок дії різних чинників може синтезуватися етиловий спирт, який називають «ендогенним» алкоголем, тобто таким, що не пов`язаний із зажиттєвим надходженням алкоголю в організм ззовні. Враховуючи різноманістність механізмів утворення алкоголю в організмі без прижиттєвого вживання ззовні, комісія експертів змушена вважати невизначеним джерело походження алкоголю в організмі ОСОБА_2 та некоректною спробу формулювання відповіді на питання щодо прижиттєвої наявності чи відсутності алкоголю в крові з трупа гр. ОСОБА_2 , та, відповідно, визначення можливого ступеню алкогольного сп`яніння підекспертного на підставі виявлення при судово-токсикологічному дослідження крові етилового алкоголю у кількості 0,71‰.

Разом з тим, суд зазначає, що вказаний Акт комісійного судово-медичного дослідження не спростовує факту наявності в організмі ОСОБА_2 етилового спирту в кількості 0,71‰», що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №84 від 26.02.2024.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №84 від 26.02.2024, при судового-токсикологічній експертизі крові з трупу гр-на ОСОБА_2 виявлено карбоксигемоглобін в кількості 34‰ та етиловий спирт в кількості 0,71‰, що у відношенні до живих осіб відноситься до легкого алкогольного сп`яніння. Смерть гр-на ОСОБА_2 настала від гострого отруєння окисом вуглецю.

За наведеного, комісія на підставі пункту 17 розділу ІІ Інструкції №199 вирішила Акт форми Нвс-1 (НПвс) не складати, так як смерть відбулася під час перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння (виявлено наявність етилового спирту у кількості 0,71‰ Висновок №84).

Суд звертає увагу, що у Акті розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався у період 30.11.2023, форми Нвс-5 від 31.05.2024 №07-24 не наведено жодних обставин, які б вказували на причинно-наслідковий зв`язок дій ОСОБА_2 з наявністю у крові етилового спирту в кількості 0,71 о/оо, що спричинило нещасний випадок (випадок смерті).

Суд зауважує, що саме по собі «виявлення етилового спирту в кількості 0,71‰» не може слугувати висновком про відсутність підстав для складання Акту форми Нвс-1 (або акту форми НПвс).

Водночас, з урахуванням попереднього висновку суду, що випадок смерті ОСОБА_2 є таким, що стався не під час виконання обов`язків військової служби та враховуючи положення пункту 15 розділу ІІ Інструкції №199, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для складання Акту форми Нвс-1 про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби.

Натомість, суд вважає, що у спірному випадку наявні підстави для складання Акту форми НПвс про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем не під час виконання ним обов`язків військової служби.

Відповідно, слід зобов`язати відповідача 1 повторно провести службове розслідування нещасного випадку (випадку смерті) чоловіка позивача, що стався 30.11.2023.

Щодо доводів про строк оскарження дружиною результатів розслідування, суд враховує, що відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.06.2024 №49-ОД «Про результати розслідування нещасного випадку (випадку смерті)», комісією складено 4 примірника Актів форми Нвс-5 №07-24, які затверджено 31.05.2024. Комісією вирішено примірник №2 надіслати сім`ї померлого, а саме матері ОСОБА_3 (отриманий нею ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

Проте, відповідний примірник дружині не надсилався. Матеріали службового розслідування щодо обставин смерті ОСОБА_2 були надані представнику позивача лише у відповідь на адвокатський запит від 24.08.2025.

15.09.2025 в Адміністрацію надійшла скарга від 07.09.2025 щодо повторного розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався 30.11.2023 з ОСОБА_2 .

Листом від 23.09.2025 повідомлено про відсутність підстав для повторного розслідування, оскільки Акт за формою Нвс-5 був направлений матері померлого ОСОБА_3 , а обставини пропуску терміну на оскарження є неповажними, у зв`язку з чим у поновленні строку на оскарження позивачу відмовлено.

Суд враховує, що у матеріалах справи відсутні докази обізнаності позивача з результатами службового розслідування щодо обставин смерті її чоловіка до серпня 2025 року.

Тому, зазначення у листі від 23.09.2025 про відсутність підстав для повторного розслідування є безпідставним.

За правилами пунктів 20-22 розділу ІІ Інструкції №199 у разі надходження скарги на висновки комісії щодо обставин та причин нещасного випадку Голова Державної прикордонної служби України (керівник територіального органу Адміністрації Держприкордонслужби) з метою забезпечення об`єктивності розслідування нещасного випадку має право призначити повторне (додаткове) розслідування такого випадку комісією в іншому складі.

За результатами повторного (додаткового) розслідування комісія зобов`язана скласти висновок про наявність або відсутність підстав для скасування актів попередньої комісії. Такий висновок, підписаний головою і всіма членами комісії, подається на затвердження особі, що призначила повторне (додаткове) розслідування.

За висновком комісії особа, що призначила повторне (додаткове) розслідування, має право скасувати акти попередньої комісії та затвердити нові акти форми Нвс-5 і форми Нвс-1 (або форми НПвс), а також вжити заходів щодо активізації роботи із запобігання виникненню нещасних випадків, притягнення до відповідальності посадових осіб органів Держприкордонслужби, які порушили вимоги керівних документів щодо збереження життя та здоров`я військовослужбовців.

Про скасування актів попередньої комісії особа, що призначила повторне (додаткове) розслідування, видає наказ.

У сукупності вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною відмови Адміністрації Державної прикордонної служби України у проведенні повторного службового розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався 30.11.2023 з ОСОБА_2 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 провести повторне службове розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався 30.11.2023 з ОСОБА_2 , зі складенням Акту форми НПвс.

Відповідно до положень частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За наслідками розгляду справи, доводи та аргументи позивача, частково знайшли своє підтвердження за наслідками розгляду справи.

За наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 139 на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 605,60 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Адміністрації Державної прикордонної служби України у проведенні повторного службового розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався 30.11.2023 з ОСОБА_2 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_8 провести повторне службове розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався 30.11.2023 з ОСОБА_2 , з затвердженням Акту форми НПвс.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 суму судового збору у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 11 грудня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 ) Відповідач - Адміністрація Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26,м. Київ,01601, ЄДРПОУ/РНОКПП 00034039)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_1 Адреса: АДРЕСА_5 ; ЄДРПОУ НОМЕР_7 .

Суддя Н.В. Друзенко