Справа № 947/44118/25
Суддя: Скриль Ю. А.
Дата ухвалення: 2025-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

__________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/334/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

12.12.2025 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А., розглянувши матеріали справи за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Південного міжрегіональногог управління Державної міжрегіональної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 26.11.2025 звернувся до суду з адміністративним позовом до Південного міжрегіональногог управління Державної міжрегіональної служби з питань праці в якому просить суд ухвалити рішення яким:

- визнати протиправною постанову по справі про адміністративне правопорушення від 14.11.2025, серії ОД/20090/199/П/ПТ-ПС, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статею188-6 КУпАП;

- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 14.11.2025, серії ОД/20090/199/П/ПТ-ПС, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статею188-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справа передана судді Скриль Ю.А.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці дійшов висновку, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави (п. 53 рішення від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі", заява № 28249/95).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід залишити без руху, оскільки поданий з порушенням вимог ст. ст.160, 161 КАС України, відповідно до якої до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Визначаючи розмір судового збору, який необхідно сплатити Позивачеві суд керується наступним.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2020 в справі №543/775/17 (провадження №11-1287апп18) висловився, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він має складати за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, суд бере до уваги, що відповідно до ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, судовий збір справляється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Закон України «Про судовий збір» не містить спеціальних положень про розмір судового збору за подання адміністративного позову в порядку оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ставка судового збору на рівні 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб передбачена п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на випадок ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, а не у справах адміністративного судочинства.

За таких обставин, у випадку подання адміністративного позову, суд має керуватися положеннями саме Закону, який визначає таку ставку на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з абз. 2 ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Разом з цим суд звертає увагу, що позовна заява містить 2 вимоги немайнового характеру.

Матеріали справи не містять квитанції про сплату Позивачем судового збору у розмірі 1211,60 (605,80х2) гривень за дві позовні вимоги немайнового характеру.

Отже, за подання позовної заяви до суду мала бути сплачена сума судового збору у розмірі 1211,60 гривень.

Тому виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що йому слід сплатити судовий збір в розмірі за наступними реквізитами:

Судовий збір треба перераховувати на розрахунковий рахунок:

Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0015756

Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Згідно з п. 3 ч. 1ст.171 КАС Україн) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161,172 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Тобто, КАС України визначає можливість вибору суду позивачем лише за зареєстрованим місцем проживання, а не за фактичним.

Позивач у позовній заяві вказує, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд зауважує, що до матеріалів позовної заяви позивачем не надано копію відповідної довідки компетентного органу про місце реєстрації.

Згідно з відомостями ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області від 08.12.2025 №5188/31305(отриману суддею 10.12.2025) позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 не значиться.

Відповідно до п. 7 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Пункт 9 передбачає, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1 цих правил.

Суд зазначає, що юридичним підтвердженням відомостей про місце реєстрації особи є довідка про реєстрацію місця проживання особи, яка видається органами реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно надати суду довідку про реєстрацію місця проживання особи згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру.

Суд також наголошує позивачу, що один із примірників позовної заяви не підписаний позивачем та не містить дати.

Крім того, відповідно до статті 94 частини 5 КАС України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивач при зверненні до суду, частково виконав приписи цієї вимоги, приєднавши тільки копії доказів до адміністративного позову. При цьому, не підтвердив відповідність копії доказів оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Отже, вимоги даної норми позивачем в повній мірі не виконані.

Зазначений вище недолік свідчить про невідповідність поданої позивачем позовної заяви вимогам, встановленим статтею 160 цього Кодексу.

За правилами, визначеними частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану позовну заяву слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків.

Відповідно до ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Південного міжрегіональногог управління Державної міжрегіональної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали, а саме:

- сплатити судовий збір в розмірі 1211,60 грн та надати суду оригінал квитанції;

- надати позивачу докази місця реєстрації;

- надати підписаний другий примірник позовної заяви з проставленням дати;

- завірити копії письмових доказів відповідно до статті 94 частини 5 КАС України.

Попередити позивача , що у разі невиконання вимог суду у вказаний строк, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. А.Скриль