Справа № 320/15973/23
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Керімова К.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-український будівельний альянс» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-український будівельний альянс» про стягнення коштів за податковим боргом,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року позивач, Головне управління ДПС у м. Києві, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-український будівельний альянс» податковий борг в розмірі 58 237 583,69 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року адміністративний позов задоволено:

Стягнуто з ТОВ «Альянс» () суму податкового боргу в розмірі 58 237 583 (п`ятдесят вісім мільйонів двісті тридцять сім тисяч п`ятсот вісімдесят три) гривень 69 (шістдесят дев`ять) копійок.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідач вказує, що податкова заборгованість складається, зокрема, з податкових повідомлень-рішень, які не є узгодженими, оскільки вони оскаржуються в судовому порядку. Крім того, апелянт посилається на порушення позивачем строку звернення до суду та порушення судом першої інстанції норм процесуального права з огляду на надання терміну один день для подання відзиву на позовну заяву, а також те, що справу було розглянуто судом за п`ять днів від дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2024 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-український будівельний альянс» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-український будівельний альянс» про стягнення коштів за податковим боргом.

Вказаною ухвалою також було витребувано з Київського окружного адміністративного суду матеріали справи № 320/15937/23.

До надходження матеріалів справи до суду, 06 серпня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-український будівельний альянс» про зупинення розгляду справи до прийняття Шостим апеляційним адміністративним судом рішення у справі № 320/17137/23 з огляду на те, що предметом розгляду вказаної справи є податкові повідомлення-рішення, які є частиною спірного податкового боргу.

Лише 13 лютого 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли матеріали справи № 320/15937/23, в подальшому ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року справу було призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Щодо клопотання відповідача про зупинення розгляду цієї справи до прийняття Шостим апеляційним адміністративним судом рішення у справі № 320/17137/23 з огляду на те, що предметом розгляду вказаної справи є податкові повідомлення-рішення, які є частиною спірного податкового боргу, колегія суддів зазначає, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс» залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 без змін.

Ухвалою від 06 березня 2025 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 320/17137/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 320/17137/23, підстави для зупинення провадження у цій справі відсутні.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2025 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23 липня 2025 року.

23 липня 2025 року у судовому засіданні задоволено усне клопотання представника відповідача Яценка Данила Сергійовича про відкладення розгляду справи. Наступе судове засідання призначено на 17 вересня 2025 року.

27 серпня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс», в яких позивач наводить доводи ідентичні тим, що були викладені ним в апеляційній скарзі щодо неузгодженості зобов`язань, порушення строку звернення до суду та строку розгляду справи.

17 вересня 2025 року у судовому засіданні оголошено перерву до 29 жовтня 2025 року.

У зв`язку з перебуванням 29 жовтня 2025 року судді-доповідача Бєлової Л.В. у відпустці, розгляд справи не здійснювався. Наступне судове засідання призначено на 10 грудня 2025 року.

У відкритому судовому засіданні представник відповідача (апелянта) Яценко Данило Сергійович підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі. Зокрема, представник відповідача повідомив, що позивачем під час звернення до суду із заявою у порядку ст. 283 КАС України недотриманий строк звернення із такою заявою. Також представник відповідача стверджував, що ухвала Київського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року, якою вчергове було повернуто заяву позивачу не була скасована судом апеляційної інстанції, тому суд першої інстанції безпідставно відкрив провадження у справі. Крім того, представник відповідача наголосив, що суд першої інстанції належним чином не перевірив те, що контролюючим органом у детальному розрахунку суми податкового боргу до податкової вимоги безпідставно зазначено вимогу на суму 58 237 583,69 грн, оскільки суми податкового боргу документально підтвердженні лише у розмірі 54 104 402,98 грн.

Представник позивача Крук Єлизавета Григорівна у судовому засіданні заперечила проти доводів апеляційної скарги, просила її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. У своїх поясненнях представник позивача зазначила, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «АЛЬЯНС» () зареєстроване в органах державної реєстрації як суб`єкт господарської діяльності, є платником податків та перебуває на податковому обліку Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Згідно з інформаційної комунікаційної системи Державної податкової служби «Податковий блок» ТОВ «АЛЬЯНС» на момент звернення до суду має заборгованість:

з податку на додану вартість на загальну суму 15 269 067,17 грн;

з податку на прибуток підприємств на загальну суму 42 177 649,54 грн;

з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 790 866,98 грн.

Заборгованість з податку на додану вартість виникла на підставі самостійно задекларованих зобов`язань, уточнюючої декларації від 06.07.2022 № на загальну суму 4 137 322,17 грн., та контрольно-перевірочних заходів за наслідками яких винесено:

податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») № 235440414 від 23.09.2022 на загальну суму 340,00 грн;

податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 2 від 26.01.2023 на загальну суму 11 131 405,00 грн.

Заборгованість з податку на прибуток підприємств виникла на підставі самостійно задекларованих зобов`язань, податкової декларації № від 22.02.2022 на загальну суму 7 992,54 грн, та контрольно-перевірочних заходів за наслідками яких винесено податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 2 від 26.01.2023 на суму 42 169 657,00 грн.

Заборгованість з податку на доходи фізичних осіб виникла на підставі контрольно-перевірочних заходів, за наслідками яких винесено:

податкове повідомлення-рішення (форма «Д») № 6 від 18.02.2022 на загальну суму 789 846,98 грн;

податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») № 6 від 18.02.2022 на загальну суму 1 020,00 грн.

Контролюючим органом ТОВ «АЛЬЯНС» було направлено податкову вимогу від 24.03.2023 № 0-2615, яку 04.04.2023 вручено особисто уповноваженій особі (а.с. 47).

З огляду на наявність податкового боргу, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що оскільки за відповідачем обліковується податковий борг, доказів сплати якого відповідач суду не надав, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача податкового боргу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

За правилами пункту 36.2 цієї ж статті ПК податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. В силу пункту 36.3 статті 36 ПК податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України;

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК).

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункт 57.3 статті 57 ПК).

У розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, набуває статусу податкового боргу.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 ПК).

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 20.1.34 статті 20 ПК контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відтак, позивач вправі звертатися до адміністративного суду із позовом про стягнення податкового боргу платників податків.

Згідно п. 102.4 ст. 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу.

Таким чином, податковий борг, за загальним правилом, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня його виникнення.

Відповідно до п.59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що приписами п. 59.3 ст. 59 ПК України встановлено умову, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання, разом з тим, ця норма не містить обмеження, протягом якого часу після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання така податкова вимога може бути надіслана платнику податків.

Відповідно до п. 95.2 ст. 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 квітня 2022 року у справі № 160/12072/20 зазначив, що право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає в контролюючого органу на наступний день після закінчення 30 днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Отже, обставиною, яка зумовлює звернення до суду є сплив тридцяти днів з моменту надіслання (вручення) податкової вимоги платнику податків, а строком впродовж якого настає право для такого звернення є 24 години.

За приписами п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Матеріалами справи підтверджується, що податкова вимога від 24 березня 2023 року № 0-2615 отримана представником ТОВ «Північно-український будівельний альянс» 04 квітня 2023 року (т. 1 а.с. 47), отже обставиною, що зумовлює звернення до суду, в даному випадку, є закінчення тридцятиденного строку з моменту отримання відповідачем зазначеної вимоги, водночас заявник звернувся до суду 05 травня 2023 року об 11:00 год (т. 1 а.с. 1), тобто в межах строку встановленого ч. 2 ст. 283 КАС України, що спростовує відповідні доводи про пропуск строку звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Відомості про те, що із моменту надіслання податкової вимоги податковий борг був погашений у повному обсязі, матеріали справи не містять. Не надано відповідних доказів погашення податкового боргу також і станом на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

У свою чергу, відповідач в апеляційній скарзі звертає увагу на те, що суми податкового податкових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями № 2 від 26 січня 2023 року на суму 11 131 405 грн та № 2 від 26 січня 2023 року на суму 42 169 657 гривень не є узгодженими, оскільки відповідні рішення переглядуються у судовому порядку.

Разом з тим, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 у справі № 320/17137/23 у задоволенні позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №2 від 26 січня 2023 р., №2 від 26 січня 2023 р., №2 від 26 січня 2023 р. відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс» залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 без змін.

Ухвалою від 06 березня 2025 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 320/17137/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Вказані судові рішення набрали законної сили.

Відтак, оскільки податкові повідомлення-рішення, на підставі яких частина заявлених до стягнення сум податкового бору, не були скасовані, а процедура їх оскарження є завершеною, то підстави для відмови у стягненні цих сум податкового боргу відсутні.

Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині обмеження часу подачі на відзив (один день) та швидкого розгляду справи (5 днів), колегія суддів такі відхиляє, оскільки відповідно до ч. 7 ст. 283 КАС України, у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, тобто, у справах про стягнення коштів за податковим боргом передбачено спеціальний, скорочений порядок розгляду вказаної категорії справ.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Натомість, рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням пункту 7 частини 3 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, оскільки суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 ухвалено у порядку письмового провадження про стягнення з відповідача 58237583,69 грн. податкового боргу.

Відповідно до ч.1, 2, 3, п.4 ч. 4 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Правила розгляду справ у формі спрощеного позовного провадження встановлені Главою 10 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 7 ст. 283 КАС України розгляд заяви відбувається за участю податкового органу, митного органу, що її вніс, та платника податків, стосовно якого її внесено.

В ухвалі Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29.07.2025 у справі № 560/11209/24, Верховний Суд дійшов висновку, що за загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України).

Колегія суддів апеляційної інстанції констатує, що ця справа не належить до справ незначної складності, у значенні частини шостої статті 12 КАС України, отже у цій справі суд першої інстанції, не врахувавши наведені положення КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Отже, рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням пункту 7 частини 3 ст. 317 КАС України, оскільки суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Викладене є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду.

Щодо доводів апелянта про те, що ухвала Київського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року, якою повернуто заяву позивачу не була скасована судом апеляційної інстанції, а тому суд першої інстанції безпідставно відкрив провадження у справі, то колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно з матеріалами справи та текстом постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2024 у цій справі предметом апеляційного оскарження, зокрема була ухвала Київського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року, якою заяву, подану у порядку ст. 283 КАС України, повернуто позивачу.

За наслідками апеляційного розгляду справи, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2024 скасовано ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2023, а справу направлено на подовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, в абзаці другому резолютивної частини постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2024 судом апеляційної інстанції було допущено описку щодо зазначення дати оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, а саме неправильно зазначено дату ухвали від 05.05.2023 замість правильної дати 21.11.2023.

На думку колегії суддів, така описка може бути виправлена у порядку, встановленому КАС України.

Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції належним чином не перевірив те, що контролюючим органом у детальному розрахунку суми податкового боргу до податкової вимоги безпідставно зазначено вимогу на суму 58237583,69 грн, оскільки суми податкового боргу документально підтвердженні лише у розмірі 54104402,98 грн., то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно з детальним розрахунком суми податкового боргу до податкової вимоги від 24.03.2023 № 0-2615 загальна сума боргу складає 58237538,69 грн, з яких: 790846,98 грн податок на доходи фізичних осіб; 42177649,54 грн. податок на прибуток підприємств; 15269067,07 грн податок на додану вартість.

Податок на доходи фізичних осіб у розмірі 790846,98 грн. нарахований згідно з податковими повідомленнями-рішеннями № 6, № 6 від 18.02.2022 (а.с.11,т.1).

Податок на прибуток підприємств у розмірі 42177649,54 грн. нарахований згідно з податковими повідомленнями-рішеннями № 235440414 від 23.09.2022, № 2 від 26.01.2023 та уточнюючим розрахунком № (а.с.18,т.1).

Податок на додану вартість в розмірі 15269067,07 грн. нарахований згідно з податковим повідомленням-рішенням № 2 від 26.01.2023 та податковою декларацією № від 22.02.2022 (а.с.28,т.1).

У матеріалах справи відсутні будь-які докази про скасування вказаних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що у детальному розрахунку суми податкового боргу до податкової вимоги безпідставно зазначено вимогу на суму 58237583,69 грн.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю та ухвалює нове судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з недодержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки судом першої інстанції судове рішення прийнято з недодержанням норм процесуального права, то апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-український будівельний альянс» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-український будівельний альянс» про стягнення коштів за податковим боргом - задовольнити.

Стягнути з ТОВ «Альянс» () суму податкового боргу в розмірі 58237583 (п`ятдесят вісім мільйонів двісті тридцять сім тисяч п`ятсот вісімдесят три) гривні 69 (шістдесят дев`ять) копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення та не може бути оскаржена.

Повний текст судового рішення виготовлено 11.12.2025.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

А.Ю. Кучма