Справа № 377/1004/25
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/1004/25

Провадження №2-а/377/21/25

10 грудня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Кононової Н.О., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

29 вересня 2025 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 5, 9, 19-20, 44, 47, 77 КАС України, статті 7, 9, 245, 247, 251-252, 256 КУпАП, просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 347/2 від 17 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУПАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь сплачений ним штраф у розмірі 50 відсотків у сумі 8 500 гривень та понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 1 211,20 гривень.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також він є працівником загальної середньої освіти із ставкою 1,25 в Славутицькому ліцеї «БезМеж» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області. 08 вересня 2025 року він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою, оформленою відповідно до Додатку 4 постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», з усіма належними документами, про надання відстрочки на підставі пункту 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Подана ним заява від 08.09.2025 про надання відстрочки була отримана ІНФОРМАЦІЯ_4 10.09.2025. Проте, незважаючи на отримання вищевказаної заяви про відстрочку, всупереч наведеним приписам Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024, заява не розглянута та рішення щодо надання відстрочки не винесено. 15.09.2025, прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_4 о 10 годині за повісткою, яка була вручена йому за місцем роботи на підставі відповідного розпорядження № 20, він повторно подав заяву з усіма належними документами про надання відстрочки на підставі пункту 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки вважав, що попередня заява від 08.09.2025 про надання відстрочки була проігнорована ІНФОРМАЦІЯ_4 . До того ж, надана повістка за вищевказаним розпорядженням № 20 за місцем роботи була складена не на його ім`я та вказано не його місце реєстрації. Однак, при поданні заяви на відстрочку, працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 , всупереч приписам п. п. 58, 60, 63 Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024, надали йому направлення для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, заявляючи, що без висновку такої комісії відстрочка на підставі пункту 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» йому не може бути надана, та направили його в примусовому порядку до канцелярії ІНФОРМАЦІЯ_4 для сплати штрафу за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, де йому видали бланк із заявою, надрукованою не ним, а працівниками відділу про його власне бажання сплатити такий штраф. В разі його відмови, заява про надання відстрочки не буде ними прийнята та не буде розглядатися, тобто до нього вчинявся тиск та погрози. Згідно із статтею 235 КУпАП вказану категорію справ про адміністративні правопорушення уповноважені розглядати безпосередньо територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. За результатом розгляду справи вони складають постанову про накладення адміністративного стягнення. Також, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки повинні повідомити особу про час і місце розгляду адміністративної справи, адже відповідно до статті 268 КУпАП справа повинна обов`язково розглядатися у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і може бути розглянута без її присутності лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення її про місце і час розгляду справи, а також якщо від особи не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Жодного повідомлення про будь-яке правопорушення з боку позивача та виклик-повідомлення на розгляд справи такого правопорушення йому не вручалося і не повідомлялося. Ніякого розгляду справи про адміністративне правопорушення органами відповідача не провадилося, а лише в примусовому порядку його з вчиненням тиску примусили підписати наданий бланк-заяву з надрукованим працівниками відповідача змістом про добровільну сплату штрафу. Постанову про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП № 347/2 від 17 вересня 2025 року він не отримував особисто, протокол про вчинення правопорушення не складався в його присутності, штраф у розмірі 8 500 гривень він сплатив під примусом. Підставою для прийняття спірної постанови № 347/2 від 17 вересня 2025 року стало не проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проте, матеріали справи не містять доказів порушення ним вимог частини 10 статті 1, частини 6 статті 39-1 Закону України № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу», що є підставою для скасування зазначеної постанови та закриття справи і стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь сплачений ним штраф у розмірі 50 відсотків у сумі 8 500 гривень (а. с. 3-9).

Ухвалою судді від 02 жовтня 2025 року було відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання у справі на 13 жовтня 2025 року. Вказаною ухвалою судді було витребувано із ІНФОРМАЦІЯ_1 для огляду в судовому засіданні справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 (постанова № 347/2 від 17.09.2025) (а. с. 39-40).

Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року оголошено перерву у судовому засіданні до 06 листопада 2025 року на підставі частини другої статті 223 КАС України (а. с. 47-49).

30 жовтня 2025 року до суду від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення до позовної заяви, в яких він просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на те, що позов є необґрунтованим та таким, що суперечить чинному законодавству, оскільки оспорювана постанова ухвалена уповноваженою посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення. Заява позивача від 08.09.2025 про надання відстрочки позивачем особисто не була подана, про що ним зазначено в позові і не заперечується, що суперечить вимогам пункту 58 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 № 560, положенням підпункту 8 пункту 1 Додатку 3 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» і Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487. Крім цього, відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації не звільняє військовозобов`язаного від виконання військового обов`язку, визначеного частиною 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», відповідно до якої громадяни України, які перебувають у запасі Збройних Сил України, зобов`язані, зокрема, прибувати за викликом територіального центру комплектування та соціальної підтримки, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації не виключає військовозобов`язаного з категорії військовозобов`язаних, не припиняє його перебування на військовому обліку. Отже, наявність у військовозобов`язаного права на таку відстрочку не звільняє його від виконання обов`язків, передбачених Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, є порушення вимог частини 10 статті 1, частини 6 статті 39-1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», в частині не проходження військово-лікарської комісії під час дії особливого періоду та оголошення мобілізації, а також особисто ним подана заява про визнання вчиненого правопорушення і розгляду справи в порядку статті 279-9 КУпАП. 17.09.2025 ОСОБА_1 особисто подав до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву, в якій зазначив, що він визнає вказане правопорушення та не заперечує проти притягнення його до відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП. З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 в порядку, передбаченому статтею 279-9 КУпАП, 17 вересня 2025 року самостійно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з письмовою заявою про визнання правопорушення, клопотань про свою незгоду з вчиненим правопорушенням не заявляв, про наявність обставин, що виключають притягнення його до відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, не повідомив. 18.09.2025 ОСОБА_1 самостійно сплатив 50 відсотків розміру штрафу в сумі 8 5000 гривень за постановою про накладення адміністративного стягнення № 347/2 від 17.09.2025. Відтак, з урахуванням належного оповіщення позивача, визнання ним правопорушення, подання відповідної заяви на підставі статті 279-9 КУпАП, дії позивача свідчать про порушення ним вимог частини 10 статті 1, частини 6 статті 39-1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», в частині не проходження військово-лікарської комісії під час дії особливого періоду та оголошення мобілізації і утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Вимога позивача про повернення коштів, сплачених ним добровільно 18.10.2025 за визнане адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, задоволенню не підлягає, оскільки у разі задоволенні вказаної позовної вимоги вона не може бути виконана через відсутність механізму її виконання (а. с. 59-64).

Ухвалою суду від 06 листопада 2025 року оголошено перерву у судовому засіданні до 25 листопада 2025 року на підставі частини 2 статті 223 КАС України. Вказаною ухвалою суду долучено до матеріалів справи письмові пояснення до позовної заяви разом із доказами надіслання позивачу, які надійшли до суду від відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 30 жовтня 2025 року, а також залучено до участі у справі другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 76-79).

25 листопада 2025 року адміністративну справу знято з розгляду та призначено судове засідання на 10 грудня 2025 року (а. с. 113).

В призначене судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачі ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в призначене судове засідання своїх представників не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного документу до електронного кабінету.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень частини четвертої статті 229 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 15.09.2021 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_8 (а. с. 14-21).

08 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_9 із заявою, в якій просив оформити йому у порядку, визначеному постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з тих підстав, що він працює викладачем у Славутицькому ліцеї «БезМеж» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області (а. с. 27).

Розпорядженням № 20 Т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 від 09.09.2025 зобов`язано Славутицький ліцей «БезМеж» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області здійснити оповіщення призовника і військовозобов`язаного, який перебуває на військовому обліку, ОСОБА_1 , 1991 року народження, про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 та забезпечити його прибуття 15.09.2025 о 10 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 35).

До розпорядження додана повістка ОСОБА_4 № 636, відповідно до якої йому запропоновано прибути 15.09.2025 о 10 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 з метою уточнення облікових даних та проходження військово-лікарської комісії. Проте, вказана повістка не містить підпис ОСОБА_4 про її отримання ( а.с. 33).

Згідно постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 347/2 від 17 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУПАП, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, і копія якої долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 , позивача у справі, притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень (а. с. 73-74).

Як вбачається із зазначеної постанови, до ІНФОРМАЦІЯ_11 надійшла заява військовозобов`язаного ОСОБА_1 , в якій він вказує, що являється порушником правил військового обліку, не оспорює вчинене правопорушення та не заперечує проти розгляду справи за його відсутності.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , являючись військовозобов`язаним під час дії особливого періоду та оголошення мобілізації не пройшов військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Положеннями статті 279-9 КУпАП визначено, що в разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.

ІНФОРМАЦІЯ_13 протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на встановлені обставини, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, оскільки він не виконав вимог закону та у встановлений строк не пройшов військово-лікарську комісію.

При цьому суд не приймає до уваги зміст копії постанови № 347/2 від 17.09.2025, наданої позивачем, оскільки вона не завірена належним чином та не містить підпису начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 і печатки ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До вказаної постанови відповідачем додано заяву ОСОБА_1 від 17.09.2025, в якій вказано, що ОСОБА_1 підтвердив факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності (а. с. 69). До зазначеної постанови відповідачем додано також копію квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 2.314626845.1 від 18.09.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив адміністративний штраф згідно постанови № 347/2 від 17.09.2025 в сумі 8 500 гривень (а. с. 70).

Не погодившись з постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 347/2 від 17 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУПАП, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (стаття 245 КУпАП).

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Положеннями статті 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до частини 6 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Згідно з положеннями статті 279-9 КУпАП у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У постанові про накладення адміністративного стягнення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України визначають розмір штрафу на рівні мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (частиною статті) цього Кодексу за вчинення такого правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, саме на відповідача як орган, який уповноважений розглядати справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 210-1 КУпАП, покладено обов`язок щодо встановлення всіх фактичних обставин та дотримання процедури розгляду, визначеної статтею 278 КУпАП.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Частиною 1 цієї статті визначено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Таким чином, диспозиція частини 3 статті 210-1 КУпАП передбачає порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Зазначена норма є бланкетною, тобто при її застосуванні необхідно враховувати законодавчі акти, які визначають правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні.

За приписами абзацу четвертого частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Положеннями статті 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією РФ, в Україні введено воєнний стан із 05.30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з Указом Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 7113 від 03 березня 2022 року, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21 жовтня 1993 року оголошено загальну мобілізацію.

Пунктом 10 частини 1 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до пункту 3 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, громадяни, які добровільно вступають на військову службу (далі - військова служба за контрактом) або призиваються, проходять обов`язковий медичний огляд у порядку, що затверджується Міністерством оборони України за погодженням із центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Пунктом 3.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.

Відомості з направлення, сформованого за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилаються до інформаційно-комунікаційної системи «Медична інформаційна система Збройних Сил України» шляхом електронної інформаційної взаємодії. Контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП. ВЛК при ТЦК та СП заводить на кожного військовозобов`язаного картку обстеження та медичного огляду (додаток 13) у паперовій формі за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності. Картка обстеження та медичного огляду скріплюється печаткою закладу охорони здоров`я (установи), в якому ця ВЛК проводить медичні огляди.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період (далі Порядок № 560).

Згідно з пунктом 28 Порядку № 560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

За приписами пункту 34 Порядку № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Відповідно до пункту 35 Порядку № 560 вручення повісток резервістам та військовозобов`язаним здійснюється цілодобово за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, на пунктах пропуску (блок-постах), пунктах пропуску через державний кордон України.

Згідно з пунктами 40, 41 та 47 Порядку № 560 під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пунктів 68-74-3 Порядку № 560 проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що у мирний час під час визначення призначення резервіста або військовозобов`язаного на особливий період та включення його до складу військових команд для комплектування військових частин (установ) вони проходять медичний огляд, за результатами якого таким особам оформляється довідка з висновком щодо придатності до військової служби. Строк дії такої довідки становить п`ять років. Придатним до військової служби резервістам та військовозобов`язаним вручається мобілізаційне розпорядження.

Резервісти та військовозобов`язані, які в мирний час були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил та інших військових формувань, призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Резервісти або військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються.

Особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію.

Громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), можуть бути направлені на медичний огляд шляхом вручення їм повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема у разі відсутності дійсного рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану та/або наявності інших підстав, передбачених законодавством), а також направлені на такий огляд у разі, коли такі громадяни самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.

У разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.

Процедура надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з бронюванням та відстрочки, передбаченої підпунктами 16-23 пункту 1 додатка 5, не передбачає направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Порядок проведення медичного огляду резервістів та військовозобов`язаних, персональний склад військово-лікарських комісій, порядок їх роботи визначаються у порядку, встановленому Міноборони.

Медичний огляд резервістів та військовозобов`язаних може проводитися у закладах охорони здоров`я, що мають відповідний договір із НСЗУ за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік.

Рішення щодо придатності резервіста та військовозобов`язаного для проходження військової служби за станом здоров`я визначається військово-лікарською комісією при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

У разі незгоди громадянина з рішенням військово-лікарської комісії при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки на підставі його заяви громадянин направляється для проходження військово-лікарської комісії при обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Рішення військово-лікарської комісії при обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки про придатність резервіста або військовозобов`язаного за станом здоров`я до військової служби під час мобілізації може бути скасовано штатною військово-лікарською комісією вищого рівня або оскаржено у судовому порядку.

Військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилається в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з урахуванням вимог пункту 74-3 цього Порядку.

Особам віком до 45 років у направленні для проходження медичного огляду зазначається про необхідність визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та виявили бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ними військовій частині, командиром військової частини або начальником центру рекрутингу Збройних Cил видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11, яке реєструється у письмовій формі у журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається військовозобов`язаному та резервісту під особистий підпис.

Направлення на медичний огляд військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку в СБУ, а також військовозобов`язаних, які виявили бажання проходити військову службу під час мобілізації в обраному ними підрозділі, органі, закладі, установі СБУ, здійснюється у порядку, визначеному Головою СБУ.

Для формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на таке направлення кваліфікований електронний підпис у день його формування.

Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздруковане. У такому разі його паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.

Роздруковане направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту, військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення роздрукованого направлення військовозобов`язаним та резервістам під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Військовозобов`язаним та резервістам, які добровільно виявили бажання проходити військову службу в обраній ними військовій частині та призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період командирами військових частин відповідно до абзацу третього пункту 81 цього Порядку, направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду видаються командирами військових частин або начальниками центру рекрутингу Збройних Сил за формою згідно з додатком 11.

Командир військової частини або начальник центру рекрутингу Збройних Сил повідомляє керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки засобами системи електронного документообігу про сформоване у паперовій формі направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. Керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки протягом доби після отримання засобами системи електронного документообігу повідомлення від командира військової частини або начальника центру рекрутингу Збройних Сил на підставі отриманих даних вносить відповідні відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У разі коли військовозобов`язані та резервісти самостійно виявили бажання пройти медичний огляд, вони можуть подати запит засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

За наявності підстав для проходження медичного огляду направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі формується з використанням відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, протягом одного календарного дня з дня подання військовозобов`язаним або резервістом такого запиту з урахуванням вимог абзацу першого пункту 74-1 цього Порядку.

Сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів направлення надсилається до електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

Сформоване на запит військовозобов`язаного або резервіста направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду вважається отриманим таким військовозобов`язаним або резервістом у день надсилання цього направлення в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

У сформованому направленні на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду зазначаються інформація згідно з вимогами законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

У разі коли військовозобов`язаному або резервісту було надіслано або вручено повістку з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби і таким військовозобов`язаним або резервістом в межах строку прибуття за такою повісткою було подано запит про формування в електронній формі направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, вважається, що з часу отримання в електронній формі направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду військовозобов`язаний або резервіст підтверджує отримання повістки про виклик з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. У такому випадку військовозобов`язані та резервісти можуть не з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

З наведеного вбачається, що, військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване лише за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. При цьому, для формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на таке направлення кваліфікований електронний підпис у день його формування.

Також, направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздруковане. У такому разі його паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією. При цьому, лише під час вручення роздрукованого направлення військовозобов`язаним та резервістам під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , являючись військовозобов`язаним під час дії особливого періоду та оголошення мобілізації не пройшов військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби.

Разом з тим, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яка надана для огляду в судовому засіданні, відсутні докази того, що відповідач, діючи відповідно до вимог Порядку № 560, належним чином вжив заходів щодо вручення ОСОБА_1 повістки для проходження медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби, а також відсутнє направлення ОСОБА_1 на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі, що сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить кваліфікований електронний підпис керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу та QR-код з відповідною інформацією.

При цьому, суть висунутого позивачу обвинувачення, яке сформульовано в оскаржуваній постанові, є неконкретною, оскільки не містить дати і часу, в який ОСОБА_1 повинен був пройти військово-лікарську комісію для визначення придатності до військової служби, отже не конкретизовано об`єктивних ознак складу правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Вказане свідчить про відсутність чіткого формулювання обвинувачення, що є важливою умовою справедливого та об`єктивного розгляду справи та є необхідним для реалізації права на захист, на що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Зокрема, у рішенні від 25.07.2000 у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Суд наголошує, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі статтею 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга №7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (пункт 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1)

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Частинами 1, 2 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина1 статті 73 КАС України). Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (частина 1 статті 74 КАС України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина1 статті 76 КАС України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з положеннями статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Сам факт визнання особою вини у вчиненому правопорушенні, про що зазначено у заяві, доданій відповідачем до оскаржуваної постанови, не є достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень без наявності інших належних і допустимих доказів, про що наголосив Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 в справі №177/525/17.

Таким чином, оскаржувана постанова не містить чіткого формулювання обвинувачення інкримінованого позивачу правопорушення, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, тому, як наслідок, позивач неправомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення, тому з цих підстав постанова підлягає скасуванню, як неправомірна, а справа закриттю.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що підставою для скасування оскаржуваної постанови є відсутність проколу про адміністративне правопорушення та повістки про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки вони не ґрунтуються на положеннях частини 6 статті 258, статті 279-9 КУпАП з урахуванням поданої ним заяви 17.09.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин необхідно задовольнити позовні вимоги в частині скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 347/2 від 17 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУПАП та накладенням штрафу в сумі 17 000 гривень, як протиправної, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовні вимоги щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача сплаченого штрафу у розмірі 50 відсотків у сумі 8 500 гривень задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

Після визнання протиправною та скасування адміністративним судом постанови про накладення штрафу кошти, які платник сплатив на виконання цієї постанови, знаходяться у Державному бюджеті України без достатньої правової підстави. Тому повернення таких коштів платникові стосується захисту його майнових прав, а вимога про стягнення цих коштів належить до юрисдикції цивільного судочинства. Суму штрафу, перераховану до бюджету на підставі постанови про застосування такого стягнення, яку надалі визнав протиправною та скасував адміністративний суд, можна стягнути на користь платника згідно зі статтею 1212 ЦК України як безпідставно утримувану.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 серпня 2023 року у справі № 910/5880/21.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач сплатив за подання позову судовий збір за дві вимоги в сумі 1211,20 гривень. (а. с. 1,2).

Виходячи з того, що позов підлягає частковому задоволенню, то необхідно стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись статтями 243-246, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 347/2 від 17 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУПАП та накладенням штрафу в сумі 17 000 гривень як протиправну, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 605 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Рішення складено 10 грудня 2025 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька