Справа № 640/26347/20
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року

м. Київ

справа №640/26347/20

адміністративне провадження № К/990/43521/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Берназюка Я.О., Кравчука В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2025 (головуючий суддя Мєзєнцев Є.І., судді: Епель О.В., Файдюк В.В.) у справі № 640/26347/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:

визнати неправомірним рішення Міністерства оборони України в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум, що міститься у протоколі засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум від 15.01.2020 № 4, про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому 2-ї групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини;

зобов`язати Міністерство оборони України в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум, призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому 2-ї групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, у розмірі, що становить різницю між сумою раніше здійсненої виплати (400 000,00 грн) та 300 кратним прожитковим мінімумом, встановленим законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, тобто, у розмірі 230 600,00 грн (двісті тридцять тисяч шістсот грн).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 2-ї групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум від 15.01.2020 № 4.

Зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 недоплаченої одноразової грошової допомоги з урахуванням права на отримання одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини у розмірі різниці між 300 та 250 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня року, в якому встановлено інвалідність.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.06.2025 матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 в адміністративній справі № 640/26347/20 передано на розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2025 апеляційну скаргу адвоката Косюка І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2025 апеляційну скаргу адвоката Косюка І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2025, яка подано повторно, залишено без руху, надано строк для усунення недоліків - 10 днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Підставою для залишення апеляційної скарги без руху послугувало те, що апелянтом було пропущено строк подання апеляційної скарги.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2025 відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката Косюка І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

23.10.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Косюка І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , у якій скаржник просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2025, направити справу для продовження розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 13.11.2025 відкрито касаційне провадження на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2025.

Ухвалою Верховного Суду від 10.12.2025 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відмовляючи у поновленні строку на апеляційне оскарження та у відкритті провадження за апеляційною скаргою, суд апеляційної інстанції зазначив, що помилкове подання апеляційної скарги до неналежного суду, а саме до Третього апеляційного адміністративного суду замість Шостого апеляційного адміністративного суду не є непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Адвокат, як особа з юридичною освітою та належною процесуальною обізнаністю, має правильно визначити юрисдикцію суду апеляційної інстанції. Наразі невірне її визначення призвело до повернення апеляційної скарги та, як наслідок, до пропуску строку.

Перебування адвоката у щорічній відпустці також не звільняє його від обов`язку належним чином контролювати хід справи та забезпечувати комунікацію із судом, у тому числі шляхом використання Електронного кабінету ЄСІТС.

ІІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

В обґрунтування вимог касаційної скарги представник позивача зазначає, що первісне звернення з апеляційною скаргою відбулось у межах визначеного процесуальним законом строку. Повторне звернення з апеляційною скаргою, в свою чергу. відбулось упродовж розумного строку одразу після отримання ухвали про повернення апеляційної скарги без невиправданих затримок і зайвих зволікань.

Стверджує, що представником позивача продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації права на апеляційне оскарження та вжито усіх можливих і залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги.

Сам же позивач взагалі не знав про існування ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду про повернення апеляційної скарги від 30.06.2025, оскільки в нього не зареєстрований кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, на пошту означена ухвала йому не надходила, тож він не міг самостійно звернутися повторно із відповідною апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції, а тим паче повідомити свого представника про існування зазначеної вище ухвали.

Міністерством оборони України подано відзив на касаційну скаргу, мотивований фактично тими ж підставами, з яких виходив суд апеляційної інстанції відмовляючи у відкритті апеляційного провадження.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Перевіряючи у межах повноважень, визначених частинами першою-другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а також надаючи оцінку аргументам скаржника, Верховний Суд виходить з такого.

Предметом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції від 26.09.2025 про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та, як наслідок, відмову у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (частина перша статті 299 КАС України).

Таким чином, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після закінчення строків, установлених статтею 295 КАС України, та якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, про що постановляється ухвала.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішення суддею питання про наявність або відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження в конкретній справі залежить від вказаних у клопотанні причин, підтверджених відповідними засобами доказування.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на апеляційне оскарження, на які скаржник посилається як на поважні, суд має виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів і з того, чи мав скаржник за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на апеляційне оскарження.

Як на підставу поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та його поновлення представник позивача посилався на те, що первісне звернення з апеляційною скаргою відбулось у межах визначеного процесуальним законом строку (14.06.2025).

Повторне звернення з апеляційною скаргою, в свою чергу. відбулось упродовж розумного строку (06.07.2025) одразу після отримання ухвали (від 30.06.2025) про повернення апеляційної скарги без невиправданих затримок і зайвих зволікань, адже про існування вказаної ухвали він дізнався лише 05.07.2025 після виходу із відпустки, яка тривала з 30.06.2025 по 04.07.2025.

Колегія суддів враховує, що Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово вказувала, що поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з апеляційною скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд апеляційної інстанції виходив з того, що помилкове подання апеляційної скарги до неналежного суду, а саме до Третього апеляційного адміністративного суду замість Шостого апеляційного адміністративного суду не є непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Адвокат, як особа з юридичною освітою та належною процесуальною обізнаністю, має правильно визначити юрисдикцію суду апеляційної інстанції. Наразі невірне її визначення призвело до повернення апеляційної скарги та, як наслідок, до пропуску строку. Перебування адвоката у щорічній відпустці також не звільняє його від обов`язку належним чином контролювати хід справи та забезпечувати комунікацію із судом, у тому числі шляхом використання Електронного кабінету ЄСІТС.

Колегія суддів погоджується із таким висновком апеляційного суду виходячи із того, що адвокат Косюк І.В., надаючи професійні послуги у сфері права, мав бути обізнаний як про порядок подачі апеляційної скарги, так і про строки апеляційного оскарження судових рішень і вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання вимог КАС України.

Верховний Суд уважає, що відпустка представника позивача не може розцінюватися як істотна обставина, яка ускладнила своєчасну реалізацію права на звернення до суду з апеляційною скаргою. Дотримання процесуальних строків стороною не може залежати від особистих обставин його представника.

Тим більше ордер на представництво інтересів позивача в суді апеляційної інстанції був виданий не адвокатом Косюком І.В. особисто, а Адвокатським об`єднанням «ЮСТУМ», що не позбавляло можливості іншого адвоката цього адвокатського об`єднання своєчасно реалізувати право позивача на апеляційне оскарження відповідного рішення суду.

Посилання заявника касаційної скарги на те, що позивач взагалі не знав про існування ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду про повернення апеляційної скарги від 30.06.2025, оскільки в нього не зареєстрований кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, на пошту означена ухвала йому не надходила, тож він не міг самостійно звернутися повторно із відповідною апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції, а тим паче повідомити свого представника про існування зазначеної вище ухвали, судом до уваги не приймається.

Так, відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом частини сьомої статті 251 КАС України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

За таких обставин, вручення ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду про повернення апеляційної скарги від 30.06.2025 представнику позивача - адвокату Косюку І.В. (шляхом доставлення копії судового рішення до електронного кабінету цього адвоката; частина шоста статті 251 КАС України), як він сам зазначає 01.07.2025, вважається врученням цієї ухвали позивачеві тією ж датою.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що позивачем не наведено та не доведено наявності непереборних обставин чи труднощів, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду в установлений статтею 295 КАС України строк.

Тому враховуючи, що позивачем пропущено строк на апеляційне оскарження під час звернення з апеляційною скаргою, а наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є такими, що не залежали від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, - суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Щодо посилання представника позивача на протиправне повернення попередньо поданої апеляційної скарги та, як наслідок, перебування на розгляді Верховного Суду касаційної скарги на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2025, слід зазначити, що постановою Верховного Суду від 27.11.2025 у справі № 640/26347/20 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2025 скасовано; а справу № 640/26347/20 направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Водночас Верховний Суд зауважує, що хоча повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного оскарження судового рішення суду першої інстанції, але разом з тим це не виключає необхідності дотримання встановленого законом порядку відповідного оскарження.

Тож, якщо апеляційну скаргу подано з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження, заявник апеляційної скарги має обґрунтувати поважність причин, з яких цей строк був пропущений, з підтвердженням підстав для поновлення строку належними доказами, а суд апеляційної інстанції, у свою чергу, з`ясувати, чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження поважними.

У цій справі пропуск строку на апеляційне оскарження був обумовлений не стільки протиправним поверненням попередньо поданої апеляційної скарги, скільки несвоєчасним ознайомленням представником позивача (з огляду на перебування останнього у відпустці) з ухвалою суду апеляційної інстанції про повернення попередньо поданої апеляційної скарги.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та у відкритті апеляційного провадження, не допустив порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, що згідно зі статтею 350 КАС України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2025 у справі № 640/26347/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: С.М. Чиркін

Я.О. Берназюк

В.М. Кравчук