Справа № 520/2505/25
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

11 грудня 2025 року

м. Київ

справа №520/2505/25

адміністративне провадження № К/990/48483/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року (суддя Заічко О.В.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 року (колегія у складів суддів П`янової Я.В., Русанової В.Б., Присяжнюк О.В.)

у справі № 520/2505/25

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_3 ,

про визнання протиправними і скасування рішень, та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі - Міноборони, відповідач, скаржник), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міноборони, оформлене протоколом № 14 від 25.07.2024 в частині відмови у встановленні статусу члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісті під час проходження військової служби та видачі відповідного посвідчення;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про встановлення статусу члена сім`ї військовослужбовця, який загинув(помер) чи пропав безвісті під час проходження військової служби та видачі відповідного посвідчення;

- визнати протиправним та скасувати рішення Міноборони, оформлене протоколом № 30 від 08.11.2024 в частині відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 ;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 , з урахуванням висновків суду.

Рішенням Харківського о окружного адміністративного суду від 02.05.2025 позов задоволений.

Надалі Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 23.10.2025, задовольнивши частково апеляційну скаргу відповідача, скасував рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 у справі № 520/2505/25 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом №14 від 25 липня 2024 року, в частині відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісті під час проходження військової служби та видачі відповідного посвідчення, а також зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про встановлення статусу члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісті під час проходження військової служби та видачі відповідного посвідчення. Разом з тим, прийняв постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині залишив без задоволення. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 у справі № 520/2505/25 залишив без змін.

24.11.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Міноборони, в якій відповідач з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2025, а натомість прийняти судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Частиною шостою ст. 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Згідно з п. 3 і 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є: справи оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У спрощеному позовному провадженні не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (ч. 4 ст. 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

При цьому згідно з положеннями ч. 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

У цій справі оскаржується рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого військовослужбовця.

Харківський окружний адміністративний суд в ухвалі від 25.02.2025 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

У контексті наведеного Суд звертає увагу скаржника на те, що для підтвердження фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики скаржник має сформулювати проблемне правове питання, вирішення якого у випадку відкриття Верховним Судом касаційного провадження, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Вжите ж законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

У той же час оцінка «значного суспільного інтересу» до розгляду справи та її винятковості може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має таке значення. Тому особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Проте Міноборони у касаційній скарзі не обґрунтовує, у чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, не вказує приклади неоднакового застосування судами в інших справах у подібних правовідносинах норм матеріального чи процесуального права.

Також скаржник у касаційній скарзі не наводить аргументів щодо наявності значного суспільного інтересу безпосередньо до цієї справи; не зазначає обставин, які б вирізняли цю справу з-поміж інших справ даної категорії спорів.

Більш того суд апеляційної інстанції, переглядаючи в порядку апеляційного оскарження рішення Харківського о окружного адміністративного суду від 02.05.2025, керувався правовою позицією Верховного Суду з питання правозастосування у подібних спорах (постанови від 20.03.2018 у справі № 813/4502/17, від 12.11.2020 у справі № 186/1129/16-а, від 29.06.2022 у справі № 640/6477/19), яка полягає у такому: «допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного/наркотичного сп`яніння на час настання смерті не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.».

Відповідач у свою чергу не наводить аргументів щодо підстави для відступу від зазначеного правного висновку касаційного суду, застосованого апеляційним судом в оскаржуваному судовому рішенні, та Суд не вбачає за необхідне відступати від такого висновку.

Натомість зміст доводів касаційної скарги зводиться до незгоди відповідача із наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів, тобто - до їх переоцінки, що у силу приписів ст. 341 КАС України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Таким чином, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2025, прийняті у даній справі, не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин Мінобороні слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст.ст. 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 року у справі № 520/2505/25.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб