Справа № 260/6636/25
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/6636/25 пров. № А/857/45572/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Довгої О.І.

Запотічного І.І.

секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року (головуючий суддя Ващилін Р.О.), ухвалену у судовому засіданні об 11 год 08 хв. в м. Ужгород, у справі №260/6636/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Доміон Транс Сервіс» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Доміон Транс Сервіс» (далі позивач) звернулося до суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі - відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13 червня 2025 року №4387/07-16-07-06 на суму 3677155,47 грн та №4388/07-16-07-06 на суму 24000,00 грн.

19 вересня 2025 року представник позивача подав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» клопотання про призначення судово-економічної експертизи, проведення якої просив доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На розгляд та вирішення експерта просив поставити питання: 1. Чи відповідають нараховані податковим органом суми пені та штрафних санкцій вимогам чинного законодавства України, у тому числі абз. 11 п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України? 2. Чи правильно здійснено розрахунок пені за порушення строків повернення валютної виручки з урахуванням того, що за період з 01 березня 2020 року до останнього календарного дня місяця, в якому завершується дія карантину, пеня не підлягала нарахуванню? 3. Чи містять нарахування податкового органу арифметичні та/або методологічні помилки, у тому числі щодо визначення періоду, за який пеня могла фактично нараховуватися?

16 жовтня 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду клопотання представника позивача про призначення судово-економічної експертизи задоволено частково. Призначено у справі №260/6636/25 судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення судово-економічної експертизи поставлено питання: Чи містять нарахування податкового органу арифметичні та/або методологічні помилки, у тому числі щодо визначення періоду, за який пеня могла фактично нараховуватися? Провадження у справі зупинено до одержання результатів експертизи.

Задовольняючи частково клопотання представника позивача про призначення судово-економічної експертизи суд першої інстанції виходив з того, що оцінивши запропоновані позивачем для вирішення експертом питання крізь призму спірних правовідносин вважав, що питання 1 та 2 стосуються виключно застосування норм права, тому відсутні підстави для призначення судово-економічної експертизи з таких питань прохальної частини клопотання. Водночас, щодо питання 3 прохальної частини клопотання суд зазначив, що таке не стосується питань права і проведення судово-економічної експертизи з цього питання необхідне для повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, враховуючи тривалий період простроченої заборгованості та множинність епізодів виявлених порушень, а також з огляду на те, що навіть мінімальні неточності у проведених розрахунках можуть значним чином вплинути на зобов`язання позивача зі сплати нарахованої контролюючим органом пені.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що наявні в матеріалах справи акт перевірки, податкові повідомлення-рішення та розрахунки містять достатню інформацію для того, щоб суд самостійно оцінив правомірність визначення періоду нарахування та перевірив арифметичну складову. Призначення експертизи за наявності достатніх доказів для вирішення спору є недоцільним та призведе лише до необґрунтованого затягування розгляду справи, що суперечить принципам адміністративного судочинства.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року без змін.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити, представник позивача просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити та ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції, вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено поняття судової експертизи - дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Так, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи, призначає експертизу у справі за сукупності умов, зазначених в статті 102 КАС України, а саме: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та якщо жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх неправильності. Учасники справи мають право запропонувати суду ряд питань, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. Остаточні питання, з яких має бути проведена експертиза визначаються судом, проте питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

За результатами вирішення клопотання суд виносить ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд може визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Водночас, висновком експерта слід вважати наданий експертом у письмовій формі докладний опис проведених під час експертизи досліджень, зроблені у їх результаті висновки щодо досліджених об`єктів, явищ чи процесів та обґрунтовані відповіді на поставлені питання, що дають інформацію про обставини у справі.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 КАС України. Але у будь-кому випадку незгода суду з висновком експерта повинна бути вмотивована у судовому рішенні.

Отже, висновок експерта - це засіб доказування, який формується експертом в результаті проведеного дослідження, заснованого на застосуванні спеціальних знань, на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи і складається у формі та в порядку передбаченому КАС України, Закону України «Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

З аналізу зазначених вище норм убачається, що метою проведення експертизи є роз`яснення питань, що виникають при вирішенні даної конкретної справи з причин необхідності встановлення в процесі здійснення судочинства таких фактів, дані про які вимагають спеціальних досліджень. Дослідження припускає одержання таких нових фактичних даних, які до цього суду не були відомі і які іншим способом установити не можна.

Тобто, експертиза спрямована на виявлення саме фактичних даних, які здатні піддати сумніву (або спростувати) факти, що мають юридичне значення.

Водночас, самі юридичні факти експертизою не встановлюються - право на це в процесі належить тільки суду.

Отже, судова експертиза в адміністративній справі може бути нічим іншим як дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини в адміністративній справі, що перебуває у провадженні суду.

Враховуючи викладене, з метою встановлення обставин, які потребують спеціальних знань у певній галузі, суд за власною ініціативою чи за ініціативою осіб, які беруть участь у справі, має право призначити судову експертизу шляхом постановлення відповідної ухвали з визначенням питань для дослідження.

Відповідно до частини 1-2 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Отже, відповідно до змісту наведених вище норм, суд може призначити судову експертизу у випадку об`єктивної неможливості встановлення обставин, що мають значення для справи, без проведення відповідного експертного дослідження, яке здійснює особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин.

Так, суд апеляційної інстанції, з врахуванням заявлених позовних вимог, зауважує, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або ж виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він наділений правом звернення до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст. 56 ПК України).

Так, в продовження оцінки доводів апеляційної скарги суд апеляційної інстанції зазначає, що для дотримання принципу змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі суд, відповідно до частини 4 статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Судом апеляційної інстанції враховано, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування.

Водночас, слід зазначити, що позивачем не наведено переконливих обґрунтувань того, що для встановлення усіх обставин, що мають значення для даної справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких неможливо встановити відповідні обставини, а відтак доходить переконання, що обставини, з приводу яких між сторонами виник спір, можуть бути встановлені без проведення судової експертизи.

Отже, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що для задля забезпечення дотримання вимог закону щодо обґрунтованості судового рішення та з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, без яких встановити обставини, що дають можливість об`єктивно оцінити доводи сторін у справі, неможливо, та вважає такий висновок помилковим, а проведення експертизи недоцільним, що призведе до невиправданого затягування розгляду справи, оскільки призначення судової експертизи є підставою для зупинення провадження у справі.

За змістом частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Аналізуючи обставини справи в контексті розглянутих судом апеляційної інстанції вимог апеляційної скарги з врахуванням заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції не врахував усі обставини, що мають значення для розгляду питання призначення експертизи та не надав їм належної правової оцінки, неповно з`ясував обставини, що мають значення для вирішення такого питання, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала з питань призначення експертизи у справі підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 312, 315, 320, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області задовольнити.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року у справі №260/6636/25 скасувати та справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Доміон Транс Сервіс» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, направити до Закарпатського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 12.12.25