Справа № 132/3492/25
Суддя: Аліменко Ю. О.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 132/3492/25
Провадження № 2-а/132/46/25
Рішення

Іменем України

08 грудня 2025 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № Т/25/1895 від 01.10.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Калинівського районного суду Вінницкої області з адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 01.10.2025 року, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про притягнення її до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення у сумі 34 000,00 грн, провадження у справі закрити та стягнути судовий збір.

В обґрунтування позову вказала, що підставою для притягнення її до відповідальності стало те, що на виконання розпорядження т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 17.08.20205 вона як інспектор з військового обліку ТОВ «ГК «Автострада» не забезпечила належне ведення та організацію військового обліку у ТОВ «ГК «Автострада», а саме не здійснила оповіщення працівників за списком.

Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із невірним застосуванням норм матеріального права, недотриманням процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та відсутності в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 21.10.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.

10.11.2025 року представником відповідача подано відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що ОСОБА_1 будучи інспектором з військового обліку ТОВ «ГК «Автострада», а отже посадовою особою, 29.08.2025 р. отримавши розпорядження т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 17.08.2025 р. № Р 25/08/1542 про забезпечення заходів з мобілізації, зокрема щодо здійснення оповіщення військовозобов`язаних, що працюють у ТОВ «ГК «Автострада» ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ) про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , забезпечити їх прибуття 04.09.2025 р. о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 та поінформувати про результати виконання розпорядження до 03.09.2025 р., всупереч вимогам ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 р., в умовах особливого періоду, не забезпечила виконання вказаного розпорядження, не оповістила належним чином вказаних осіб і не забезпечила їх явку, жоден із військовозобов`язаних не прибув, а довідка від 24.09.2025 року №01, в якій зазначено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , були оповіщені телефоном 02.09.2025 р. про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 не є підтвердженням належного оповіщення працівників, оскільки не передбачене чинним законодавством.

26.11.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якій просив позовні вимоги задовільнити в поному обсязі. Вказав, що позивач не є керівником ТОВ «ГК «Автострада», постанова винесена щодо неналежного суб`єкту правопорушення. В даному випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010р. Зазначені вище обставини свідчать про не встановлення тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_19 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, належного суб`єкта правопорушення та складу правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, що обумовлює протиправність прийнятої ним постанови.

В судове засідання сторони не прибули про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, їх неявка відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Оскільки не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але всі учасники справи не з`явилися, хоч і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні згідно ч. 8 ст. 205 КАС України.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за приписами ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснюється.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн., що у відповідності до п. 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України становить 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У постанові, зокрема зазначено, що посадовими особами ТОВ «ГК «Автострада» було оповіщено лише одного військовозобов`язаного працівника, що в свою чергу є порушенням Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів та становить собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Резолютивна частина даної постанови не містить даних за якою статтею ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, тобто відсутня кваліфікація її дій, а посилання на ч. 3 ст. 210-1 КУпАП міститься тільки в описовій частині, що є порушенням положень ст. 283 КУпАП, а також порушенням права особи на захист від конкретного обвинувачення. Крім того, у резолютивній частині постанови зазначено «Накласти на громадянку ОСОБА_20 штраф у сумі 34 000,00 грн.», хоча по факту притягувалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних та суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення, що є необхідними і достатніми для притягнення особи юридичної відповідальності.

Так, ч. 1 ст. 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

За ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 5 ч. 1 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Частиною другою ст. 210-1 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період.

Стаття 210-1 КУпАП України є бланкетною, та відсилає до законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Абзацом 7 статті 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що підприємства, установи і організації зобов`язані забезпечувати своєчасне прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, на збірні пункти та до військових частин.

Відповідно до частини 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Аналізуючи положення статей 21, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вбачається, що обов`язок з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах покладається на військовозобов`язаних. На підприємство покладається обов`язок належним чином повідомити військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку підприємства, про таку явку.

Пунктом 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 1487 від 30.12.2023 року (далі Порядок № 1487) встановлено, що у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств,установ та організацій зобов`язані:

- видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки у визначені ним строки, та надіслати копію наказу (розпорядження) у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки;

- вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки (за наявністю);

- письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, підрозділам Служби зовнішньої розвідки про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;

- забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки.

17.08.2025 року №Р 25/08/1542 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено розпорядження, яким з метою виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити оповіщення таких військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку в ТОВ «ГК «Автострада»: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 та забезпечити їх прибуття 04.09.2025 р. о 09:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 . Про результати виконання розпорядження поінформувати до 03.09.2025 р.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до вимог п. 47 Порядку № 1487, отримавши розпорядження т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № Р 25/08/1542 від 17.08.2025 року про оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку підприємства та забезпечення їх прибуття 04.09.2025 року о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , генеральним директором ТОВ «ГК «Автострада» ОСОБА_21 видано наказ «Про оповіщення працівників про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 » № б/н від 02.09.2025 р.

Вказаним наказом, зокрема наказано: покласти персональну відповідальність на інспектора з військового обліку ОСОБА_1 за вчасне прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 вказаних у наказі працівників, що підлягають оповіщенню згідно наказу.

02.09.2025р. за вих. №3623 генеральним директором ТОВ «ГК «Автострада» ОСОБА_21 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслано лист щодо виконання розпорядження «Р25/08/1542 від 17.08.2025р.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст. 210, 210-1 КУпАП).

З матеріалів справи встановлено, що на інспектора з військового обліку ТОВ «ГК «Автострада» Ломачевську О.М., наказом від 02.09.2025р., покладено персональну відповідальність щодо оповіщення працівників ТОВ «ГК «Автострада», за списком, про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отримавши розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 ТОВ «ГК «Автострада» було вжито передбачені п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 1487 від 30.12.2023 року (далі Порядок № 1487) заходи, зокрема видано наказ про оповіщення працівників.

Таких працівників як, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , було повідомлено в телефонному режимі, оскільки останні згідно із витягів наказів про відрядження від 17.08.2025 року, у період з 01.09.2025-15.09.2025 перебували у різних регіонах України у зв`язку з виробничою необхідністю, що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами.

Так працівники як, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 у трудових відносина із ТОВ «ГК «Автострада» не перебували та не перебувають, що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами.

З огляду на викладене, суд вважає, що не доведено наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1КУпАП.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що відповідачем не доведено факт не належного виконання розпорядження №Р25/08/1542 від 17.08.2025 року про оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в ТОВ «ГК «Автострада», оскільки в матеріалах справи відсутні жодні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а сама постанова про накладення адміністративного стягнення не дає суду достатніх підстав зробити висновок про те, що позивач вчинила дане адміністративне правопорушення. При цьому суд керується положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Крім того, позивач не є керівником ТОВ «ГК «Автострада», постанова винесена щодо неналежного суб`єкту правопорушення.

В даному випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010р.

Зазначені вище обставини свідчать про не встановлення тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_19 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, належного суб`єкта правопорушення та складу правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, що обумовлює протиправність прийнятої ним постанови.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов переконання, що при винесенні оскаржуваної постанови вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому постанову по справі про адміністративне правопорушення №Т/25/1895 від 01.10.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП слід скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на наведене підлягає стягненню з відповідача сплачений судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 55, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 80, 90, 159, 242-246, 257, 262, 286, 293 КАС України, ч. ч. 1, 3 ст. 210-1, ст.ст. 245, 247, 251, 268, 280 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № Т/25/1895 від 01.10.2025 року - задовольнити.

Скасувати постанову № Т/25/1895 по справі про адміністративне правопорушення від 01 жовтня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 за рахунок його бюджетних асигнувань 1211,20 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду апеляційним судом апеляційної скарги.

СУДДЯ: