Справа № 420/12989/25
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.10.2024 року №76 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.11.2024 року №76 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії, визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за віком і не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи слюсарем у ВАТ «Комінтернівське ремонтно-транспортне підприємство» з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року, згідно записів у його трудовій книжці серії НОМЕР_1 , зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з часу виникнення права на призначення пенсії - з 25.10.2024 року, зарахувавши до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи слюсарем у ВАТ «Комінтернівське ремонтно-транспортне підприємство» з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року згідно записів у його трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачам строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзиви.

Ухвалою від 16.07.2025 року судом прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.10.2024 року №76 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.11.2024 року №76 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії, визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за віком і не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи слюсарем у ВАТ «Комінтернівське ремонтно-транспортне підприємство» з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року, згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 02.10.2024 року та від 20.11.2024 року про призначення пенсії за віком із доданими до них документами відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи слюсарем у ВАТ «Комінтернівське ремонтно-транспортне підприємство» з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Позов, відповідь на відзиви, додаткові пояснення обґрунтовані позивачем тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.10.2024 року №76 відмовлено позивачу у призначені пенсії у зв`язку із відсутністю необхідних 31 років страхового стажу. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.11.2024 року №76 відмовлено позивачу у призначені пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Позивач зазначає, що органами Пенсійного фонду України безпідставно не враховується до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 слюсарем у ВАТ «Комінтернівське ремонтно-транспортне підприємство» з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року, оскільки згідно записів у його трудовій книжці серії НОМЕР_2 дата, місяць та підстави прийняття дописано чорнилом іншого кольору, а також відсутня інформація щодо реорганізації підприємства. При цьому, позивач зазначає, що дата прийняття та дата наказу на прийняття на роботу ОСОБА_1 дописано іншим чорнилом, нечитабельна печатка при звільненні з роботи не є тими недоліками, які можуть мати наслідком неврахування періодів трудової діяльності позивача при реалізації ним конституційного права на пенсійне забезпечення. Позивач не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на ПАТ «Комінтернівське ремонтно-транспортне підприємство», тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його права на соціальний захист призначення пенсії за віком на загальних підставах. Крім того, позивач вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області протиправно не призначає ОСОБА_1 пенсію за віком та не зараховує до страхового стажу період роботи у ВАТ «Комінтернівське ремонтно-транспортне підприємство» з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року, зазначений у трудовій книжці серії НОМЕР_2 і таким чином своєю бездіяльністю порушує право позивача на отримання пенсії за віком.

З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, позивач двічі звертався з заявами про призначення пенсії - від 20.11.2024 року та від 02.10.2024 року. За принципом екстериторіальності заява позивача від 02.10.2024 року була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та за наслідками розгляду цієї заяви було прийнято рішення №76 від 09.10.2020 року про відмову у призначені пенсії. Заява позивача від 20.11.2024 року була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та за наслідком розгляду цієї заяви було прийнято рішення №76 від 26.11.2024 року про відмову у призначенні пенсії. Так, відповідно до пунктів 4.1, 4.2, абзацу 3 пункту 4.3 і пункту 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року за №22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Із вказаного слідує, що після реєстрації заяви від 02.10.2024 року органом пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував за принципом екстериторіальності питання про наявність чи відсутність права на пенсію, в розумінні Порядку №22-1, є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, а щодо заяви від 20.11.2024 року - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, а тому питання щодо зарахування стажу та повторного розгляду зазначених заяв про призначення пенсії має розглядати відповідний орган, який було визначено відповідальним за розгляд такої заяви, а не Головне управління, яке в даному випадку здійснювало лише реєстрацію заяв. З наведених вище норм матеріального права та обставин справи вбачається, що з боку Головного управління не допущено протиправної бездіяльності, оскільки обидві подані позивачем заяви про призначення пенсії були своєчасно та належним чином зареєстровані відповідно до порядку, встановленого чинним законодавством, та розглянуті органами, визначеними відповідальними за розгляд таких заяв. Отже, заявлені позивачем вимоги про визнання протиправною бездіяльність Головного управління щодо нерозгляду заяв від 02.10.2024 року та від 26.11.2024 року є вочевидь безпідставними, оскільки: по-перше, такі заяви були розглянуті та прийняті відповідні рішення; по-друге, відповідальними органами за розгляд таких заяв було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (за заявою від 02.10.2024 року) та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (за заявою від 20.11.2024 року), відтак Головне управління не мало прав та обов`язків приймати будь-які рішення за зазначеними заявами. Вимоги про зобов`язання Головного управління здійснити повторний розгляд заяв при цьому заявлено до неналежного відповідача, оскільки як зазначалося вище з посиланнями на Порядок № 22-1, Головне управління не є органом, який визначено відповідальним за розгляд будь-якої з поданих Позивачем заяв про призначення пенсії. Враховуючи вищевикладене, заявлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що ОСОБА_1 20.11.2024 року звернувся до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058. Зазначена заява була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.11.2024 року №76 позивачу було відмовлено в призначені пенсії. Відмовляючи в призначенні пенсії за віком Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виходило з наступних обставин: Необхідний вік для призначення пенсії становить 60 років. Вік позивача 60 років. Необхідний страховий стаж становить 31 рік. Страховий стаж позивача становить 22 роки 05 місяців 28 днів. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 01 січня 2027 по 31 грудня 2027 від 24 до 34 років. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років мають особи за наявності страхового стажу: починаючи з 01 січня 2028 від 15 до 25 років. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до загального страхового стажу не зараховано період роботи з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 28.06.1984 року, оскільки дату, місяць та підстави прийняття дописано чорнилом іншого кольору, а також відсутня інформація щодо реорганізації підприємства. Позивачем надано довідку про заробітну плату № 3 від 06.11.2024 року. Період роботи можливо зарахувати після надання довідки про реорганізацію та надходження акту зустрічної перевірки правильності та достовірності видачі довідок про заробітну плату. Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою від 02.10.2024 року про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсійна справа опрацьовувалась за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961 спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. За результатом розгляду заяви від 02.10.2024 року про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення №76 від 09.10.2024 року про відмову в призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу 31 рік. ОСОБА_1 повторно звернувся з заявою про призначення пенсії за віком від 20.11.2024 року. Заяву про призначення пенсії за віком від 20.11.2024 за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області. Пенсійна справа опрацьовувалась за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961 спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. За результатом розгляду заяви від 20.11.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення №76 від 26.11.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. На момент звернення страховий стаж склав 22 роки 5 місяців 28 днів. З матеріалів справи вбачається, що в трудовій книжці позивача НОМЕР_2 помилки в заповненні трудової книжки, а саме дата прийняття на роботу та дата наказу на прийняття на роботу дописано іншим чорнилом, печатка на звільненні не прийнятна для сприйняття змісту, не надано довідку про перейменування (реорганізацію) підприємства. Управління зазначає, що оскільки в трудовій книжці позивача містяться неточні записи про періоди роботи, а саме окільки дата прийняття на роботу та дата наказу на прийняття на роботу дописано іншим чорнилом, печатка на звільненні не прийнятна для сприйняття змісту, не надано довідку про перейменування (реорганізацію) підприємства, тому позивачу необхідно було надати органу Пенсійного фонду для підтвердження трудового стажу документи, визначені п. 3 Порядку № 637 які містять відомості про період роботи. З огляду на вищевикладене, відсутні підстави для зарахування періоду роботи з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (на момент звернення до пенсійного органу вперше вік 59 років та вдруге 60 років).

02 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розглянувши звернення позивача за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 09.10.2024 року №76 «Про відмову у призначенні пенсії за віком».

В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.10.2024 року №76 зазначено про те, що за результатами розгляду документів доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період роботи з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 28.06.1984 року, оскільки дата прийняття та дата наказу на прийняття на роботу дописано іншим чорнилом, нечитабельна печатка при звільненні з роботи, не надано довідку про перейменування (реорганізацію) підприємства.

20 листопада 2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розглянувши звернення позивача за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення від 26.11.2024 року №76 «Про відмову у призначенні пенсії».

В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.11.2024 року №76 зазначено про те, що за результатами розгляду документів доданих до заяви, до загального страхового стажу не зараховано період роботи з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 28.06.1984 року, оскільки дату, місяць та підстави прийняття дописано чорнилом іншого кольору, а також відсутня інформація щодо реорганізації підприємства. Заявником надано довідки про заробітну плату №3 від 06.11.2024 року. Період роботи можливо зарахувати після надання довідки про реорганізацію та надходження акту зустрічної перевірки правильності та достовірності видачі довідок про заробітну плату.

Позивач не погодився із рішеннями відповідачів про відмову у призначенні пенсії, а також бездіяльністю відповідача щодо не призначення пенсії за віком і не зарахування до загального страхового стажу періоду його роботи та звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення трудових книжок, був урегульований «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162 та «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

Згідно з п. 2.3 Інструкції № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У п. 2.4, 2.6, 2.8, 2.15 Інструкції № 58, зокрема, зазначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

При цьому, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: «Підприємство таке-то з такого-то числа переіменоване на таке-то», а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Крім того, судом взято до уваги зміст положень Порядку № 637, відповідно до п. 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд вважає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, провадження № К/9901/2310/18.

На виконання ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України Постановою від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок №637.

Згідно п. 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У п. 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Також, відповідно п.18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Системний аналіз вищенаведених правових норм дає підстави дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення.

Суд звертає увагу на те, що згідно норм чинного законодавства та усталеної практики Верховного Суду, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній орган Пенсійного Фонду має право обчислити трудовий стаж на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також інших первинних документів (довідок, виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати, посвідчень, характеристик, письмових трудових договорів та угод з відмітками про їх виконання, та ін.).

В оскаржуваним рішеннях зазначено про те, що за результатами розгляду документів доданих до заяви: до страхового стажу не зараховано період роботи з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 28.06.1984 року, оскільки дата прийняття та дата наказу на прийняття на роботу дописано іншим чорнилом, нечитабельна печатка при звільненні з роботи, не надано довідку про перейменування (реорганізацію) підприємства.

Відповідно до п. 3, 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто з наведеного вбачається, що уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Суд зазначає, що обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

При цьому, неточність в записах в трудовій книжці не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а виклав правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Окрім того, суд зазначає, що записи трудової книжки про спірні періоди робити позивача розташовані у хронологічній послідовності, є чіткими, розбірливими, без будь-яких виправлень чи помарок у датах прийняття та звільнення з роботи.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивачу протиправно відмовлено у врахуванні періодів його трудової діяльності з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про протиправність рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.10.2024 року №76 «Про відмову у призначенні пенсії за віком», Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.11.2024 року №76 «Про відмову у призначенні пенсії» та наявність підстав для їх скасування.

Згідно висновків Верховного Суду у постанові Верховного Суду у справі №500/1216/23 від 08 лютого 2024 року дії зобов`язального характеру щодо призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Враховуючи те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.10.2024 року №76 «Про відмову у призначенні пенсії за віком» вперше порушено право позивача на призначення пенсії за віком, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 жовтня 2024 року про призначення пенсії за віком та зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи слюсарем у ВАТ «Комінтернівське ремонтно-транспортне підприємство» з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , з урахуванням висновків суду.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за віком і не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи слюсарем у ВАТ «Комінтернівське ремонтно-транспортне підприємство» з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року, згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся 02.10.2024 року до територіального органу Пенсійного фонду України (Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області) із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заява позивача від 02.10.2024 року була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та за наслідками розгляду цієї заяви було прийнято рішення №76 від 09.10.2020 року про відмову у призначені пенсії.

Крім того, заява позивача від 20.11.2024 року була також за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та за наслідком розгляду цієї заяви було прийнято рішення №76 від 26.11.2024 року про відмову у призначенні пенсії.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2, абз. 3 п. 4.3 і п. 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року за №22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, після реєстрації заяви позивача від 02.10.2024 року органом пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував за принципом екстериторіальності питання про наявність чи відсутність права на пенсію є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, а щодо заяви від 20.11.2024 року - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, а тому Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в даному випадку здійснювало лише реєстрацію заяв, у зв`язку із чим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не допущено протиправної бездіяльності щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за віком і не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи слюсарем у ВАТ «Комінтернівське ремонтно-транспортне підприємство» з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року, згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , оскільки обидві подані позивачем заяви про призначення пенсії були зареєстровані відповідно до порядку, встановленого чинним законодавством та розглянуті органами, визначеними відповідальними за розгляд таких заяв.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Щодо заяви представника позивача про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3900 грн. на користь позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надані до суду договір про надання правничої допомоги від 15.02.2025 року №15/02/2025, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Малиш О.Л., додаткову угоду №1 від 01.03.2025 року, акт №1 здачі-приймання наданої правничої допомоги згідно договору про надання правничої допомоги від 15.02.2025 року №15/02/2025 від 01.03.2025 року, акт №2 здачі-приймання наданої правничої допомоги згідно договору про надання правничої допомоги від 15.02.2025 року №15/02/2025 від 26.04.2025 року, акт №3 здачі-приймання наданої правничої допомоги згідно договору про надання правничої допомоги від 15.02.2025 року №15/02/2025 від 10.06.2025 року.

Згідно опису правничої допомоги, яку надано адвокатом згідно договору про надання правничої допомоги від 15.02.2025 року №15/02/2025 вбачається надання таких послуг: аналіз, пошук інформації із офіційних джерел та вивчення отриманих від клієнта документів, консультація з правових питань 2 год. х 450 грн. 900 грн.; підготовка та направлення адвокатських запитів, підготовка і подача до Одеського окружного адміністративного суду позовної заяви по справі №420/12989/25 2 год. х 1000 грн. 2000 грн., підготовка та подача до суду відповіді на відзиви по справі №420/12989/25 1 год. х 1000 грн. 1000 грн., всього 3900 грн.

Суд звертає увагу, що ця справа є справою незначної складності, яка розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, вона не містить великої кількості документів, які потребують вивчення та їх аналізу.

Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в частині визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.10.2024 року №76 «Про відмову у призначенні пенсії за віком», Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.11.2024 року №76 «Про відмову у призначенні пенсії», зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 жовтня 2024 року про призначення пенсії за віком та зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи слюсарем у ВАТ «Комінтернівське ремонтно-транспортне підприємство» з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , з урахуванням висновків суду, а в іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 134, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84121, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.10.2024 року №76 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.11.2024 року №76 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії, визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за віком і не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи слюсарем у ВАТ «Комінтернівське ремонтно-транспортне підприємство» з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року, згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 02.10.2024 року та від 20.11.2024 року про призначення пенсії за віком із доданими до них документами відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи слюсарем у ВАТ «Комінтернівське ремонтно-транспортне підприємство» з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.10.2024 року №76 «Про відмову у призначенні пенсії за віком».

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.11.2024 року №76 «Про відмову у призначенні пенсії».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 жовтня 2024 року про призначення пенсії за віком та зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи слюсарем у ВАТ «Комінтернівське ремонтно-транспортне підприємство» з 27.06.1986 року по 01.08.1995 року, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84121, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, м. Харків, 61022, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА