Справа № 160/8106/25
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/8106/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Сафронової С.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 року в адміністративній справі №160/8106/25 (головуючий суддя першої інстанції Бондар М.В.) за позовом Публічного акціонерного товариства «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків і, в якому просило:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №1035/32-00-07-05-19 від 19.12.2024 року.

25.06.2025 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про призначення у справі комплексної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів та економічної експертизи.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що спір у цій справі виник та стосується правомірності винесення відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення, підставою для прийняття якого виступав висновок відповідача, викладений в акті перевірки від 21.11.2024. На переконання Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, позивачем порушено пункти 252.3, 252.5, 252.6, 252.7, 252.16, 252.18 статті 252 з урахуванням підпунктів 14.1.37, 14.1.112, 14.1.128, 14.1.150 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України. В акті перевірки зазначено, що: об`єктом оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин Товариства визначено обсяг товарної продукції позивача концентрату залізорудного магнетитового, при виробництві якого змін мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури не відбувається; базою оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин Товариства визначено вартість обсягів товарної продукції позивача концентрату залізорудного магнетитового, при виробництві якого змін мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури не відбувається. Як наслідок, відповідач стверджує, що позивачем занижені податкові зобов`язання з рентної плати за користування надрами за період з 01.01.2015 по 31.03.2019 на суму 2 245 721 375,52 грн. Позивач вважає, що висновки і розрахунки відповідача є хибними, адже вони сформовані за умови помилкового трактуванням та застосування норм податкового законодавства. Позивач звертає увагу, що об`єктом оподаткування рентною платою є обсяг видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), а не продукт її переробки. Крім того, концентрат залізорудний магнетитовий не є корисною копалиною в розумінні ПК України, оскільки його отримання передбачає збагачення залізної руди, що виходить за межі первинної переробки. База оподаткування рентною платою визначається через вартість обсягів видобутих корисних копалин (мінеральної сировини). Включення до розрахунку вартості концентрату залізорудного магнетитового суперечить законодавчо встановленому підходу до визначення товарної продукції гірничого підприємства. Державний класифікатор продукції та послуг, а також Перелік корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення містять залізну руду, але не концентрат залізорудний магнетитовий, що підтверджує, що останній не є об`єктом оподаткування рентною платою. Висновки відповідача про об`єкт і базу оподаткування ґрунтуються на експертних дослідженнях, які не мають нормативного закріплення, тоді як норми ПК України визначають об`єктом оподаткування саме обсяг видобутої корисної копалини, а не продукт її збагачення. Раніше надані висновки податкового органу щодо первинної переробки підтверджують, що операції збагачення руди, які змінюють мінеральні форми, агрегатно-фазовий стан або кристалохімічну структуру, виходять за межі первинної переробки. Відповідно, концентрат залізорудний магнетитовий не може розглядатися як видобута корисна копалина для цілей рентного оподаткування. Відсутність підстав для нарахування рентної плати за концентрат оскільки концентрат залізорудний магнетитовий є переробленим продуктом, його вартість не може використовуватися як база для розрахунку рентної плати. Відповідно, вимога відповідача щодо сплати додаткових податкових зобов`язань у розмірі 2 245 721 372,52 грн, на думку позивача, є безпідставною. Позивач наголошує на хибних розрахунках та помилковому визначенні відповідачем об`єкта та бази оподаткування рентною платою за користування надрами, а також на хибних твердженнях, що при збагаченні залізних руд (магнетитових кварцитів) та виробництві конц ентрату за технологічними схемами, що застосовуються на збагачувальних фабриках позивача, змін кристалічних форм мінералів рудної сировини, їхнього агрегатно-фазового стану та кристалохімічної структури не відбувається. Зважаючи на протилежні позиції позивача та відповідача, а також неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків позивача щодо визначення об`єкта та бази оподаткування рентною платою, наявна необхідність у проведенні комплексної судової експертизи з метою встановлення об`єктивних обставин справи та надання фахової оцінки спірним питанням.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року клопотання представника Публічного акціонерного товариства «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» про проведення експертизи - задоволено.

Призначено у справі №160/8106/25 комплексну судову експертизу матеріалів, речовин та виробів та економічну експертизу.

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

1. Чи відбуваються (якщо відбуваються, то на якому етапі) якісні зміни мінеральних форм корисних копалин (залізної руди), їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури, що добуваються у кар`єрах Валявкинського (кар`єр №3) та Новокриворізького (Південна частина, Ділянка 1, кар`єр №2-біс) родовищ Публічного акціонерного товариства «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» у процесі видобутку, переробки та збагачення мінеральної сировини (залізної руди) у період з 01.01.2015 по 31.03.2019?

2. Чи підтверджуються документально та нормативно висновки акту документальної позапланової виїзної перевірки від 21.11.2024 №997/32-00-07-05-14/24432974, в якому стверджується про порушення Публічним акціонерним товариством «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» пунктів 252.3, 252.5, 252.6, 252.7, 252.16, 252.18 статті 252 Податкового кодексу України з урахуванням підпунктів 14.1.37, 14.1.112, 14.1.128, 14.1.150 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України (у редакції, яка діяла у період, що перевірявся), що призвело до заниження рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у період з 01.01.2015 по 31.03.2019 на суму 2 245 721 372, 52 грн?

Проведення експертизи доручено експерту (експертам) Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Сім`ї Бродських, 6, м. Київ, 03057).

Повідомлено експерта (експертів) про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього (них) обов`язків.

Надано для проведення експертизи матеріали адміністративної справи №160/8106/25.

Оплату за проведення експертизи покладено на Публічне акціонерне товариство «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ».

Провадження у справі №160/8106/25 зупинено до одержання судом результатів експертизи.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції відповідач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскаржив її в апеляційному порядку. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував, що подане позивачем клопотання про проведення експертизи у справі №160/8106/25 задоволенню не підлягає через його невідповідність вимогам статті 102 КАСУ, внаслідок чого призначення експертизи за результатами його розгляду є неможливим.

Відповідач надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу суду без змін як законну та обґрунтовану.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 312 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції про задоволення клопотання представника позивача про проведення експертизи та зупинення провадження у справі до отримання судом результатів експертизи з огляду на таке.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно з частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На підставі частини 1 статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до підпунктів 1.2.2., 1.2.3. пункту 1.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, основним видом (підвидом) експертизи є, зокрема, експертиза матеріалів, речовин та виробів; економічна експертиза.

Згідно з пунктом 22.2. розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (далі Рекомендації), основними завданнями, спільними для всіх підвидів експертиз матеріалів і речовин, є:

22.2.1. Виявлення на предметах обстановки місця події (предметах-носіях) мікрочастинок або мікрослідів певних матеріалів і речовин (частинок фарби, слідів паливно-мастильних матеріалів, слідів металізації, мікроволокон, частинок наркотичних засобів тощо).

22.2.2. Визначення роду (виду) матеріалів і речовин за класифікаціями, що існують у науці, техніці та на виробництві (за хімічним складом, фізичними властивостями, призначенням тощо).

22.2.3. Установлення спільної родової (групової) належності матеріалів і речовин.

22.2.4. Установлення походження матеріалів і речовин з певного джерела.

Відповідно до пункту 1.1. Рекомендацій основними завданнями експертизи документів бухгалтерського обліку, оподаткування і звітності є визначення:

документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів на підприємствах, в установах, організаціях і їх структурних підрозділах (далі - підприємство) періоду їх утворення;

документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, основних засобів, надання послуг;

документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з основними засобами, товарно-матеріальними цінностями, грошовими коштами, цінними паперами та іншими активами;

документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат;

документальної обґрунтованості, задекларованої платником податку бази оподаткування податком на прибуток підприємств, та суми податку, що підлягає сплаті за певний звітний період, визначеної органом податкового контролю;

документальної обґрунтованості формування платником податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті, та суми податку на додану вартість, заявленої до бюджетного відшкодування;

документальної обґрунтованості окремих елементів податків та зборів, визначених платником у відповідних деклараціях (розрахунках, звітах).

Вирішуючи заявлене клопотання суд виходив з того, що спір у даній справі стосується правомірності винесення відповідачем податкового повідомленні-рішення, підставою для прийняття якого послугував висновок відповідача, викладений в акті перевірки від 21.11.2024 про порушення п. 252.3, п. 252.5, п. 252.6, п. 252.7, п. 252.16, п.252.18 ст. 252 з урахуванням п.п. 14.1.37, п.п. 14.1.112, п.п. 14.1.128, п.п. 14.1.150 п. 14.1 ст. 14 ПК України, з огляду на те, що:

- об`єктом оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин позивача визначено обсяг товарної продукції позивача концентрату залізорудного магнетитового, при виробництві якого змін мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури не відбувається;

- базою оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин товариства визначено вартість обсягів товарної продукції позивача концентрату залізорудного магнетитового, при виробництві якого змін мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури не відбувається.

Як стверджує відповідач, позивачем занижені податкові зобов`язання з рентної плати за користування надрами за період з 01.01.2015 по 31.03.2019 на суму 2 245 721 375,52 грн.

Разом з цим, позивач вважає, що висновки і розрахунки СМУ ДПС є хибними, оскільки:

- об`єктом оподаткування рентною платою, відповідно до норм ПК України, є обсяг видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), а не продукт її переробки; концентрат залізорудний магнетитовий не є корисною копалиною в розумінні ПК України, оскільки його отримання передбачає збагачення залізної руди, що виходить за межі первинної переробки;

- база оподаткування рентною платою, відповідно до пункту 252.6 статті 252 ПК України, визначається через вартість обсягів видобутих корисних копалин (мінеральної сировини); включення до розрахунку вартості концентрату залізорудного магнетитового суперечить законодавчо встановленому підходу до визначення товарної продукції гірничого підприємства;

- Державний класифікатор продукції та послуг, а також Перелік корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення містять залізну руду, але не концентрат залізорудний магнетитовий;

- висновки відповідача про об`єкт і базу оподаткування ґрунтуються на експертних дослідженнях, які не мають нормативного закріплення, тоді як норми ПК України чітко визначають об`єктом оподаткування саме обсяг видобутої корисної копалини, а не продукт її збагачення;

- раніше надані висновки податкового органу щодо первинної переробки підтверджують, що операції збагачення руди, які змінюють мінеральні форми, агрегатно-фазовий стан або кристалохімічну структуру, виходять за межі первинної переробки; відповідно, концентрат залізорудний магнетитовий не може розглядатися як видобута корисна копалина для цілей рентного оподаткування.

- відсутність підстав для нарахування рентної плати за концентрат оскільки концентрат залізорудний магнетитовий є переробленим продуктом, його вартість не може використовуватися як база для розрахунку рентної плати.

Зважаючи на протилежні позиції позивача та відповідача, а також неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків товариства щодо визначення об`єкта та бази оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин, з метою всестороннього, повного та об`єктивного розгляду справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку призначити експертизу та доручити проведення комплексної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів та економічну експертизу фахівцям у відповідній галузі спеціальних знань з питань, що зазначені у клопотання представника позивача.

З урахуванням т ого, що для проведення експертизи потрібен певний час та, враховуючи приписи пункту 4 частини другої статті 236 КАС України, суд дійшов обґрунтованого висновку зупинити провадження у справі до отримання судом результатів експертизи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року в адміністративній справі №160/8106/25 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року в адміністративній справі №160/8106/25 - залишити бехз змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Сафронова

суддя С.В. Чабаненко