Справа № 460/7807/25
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2025 року м. Рівне №460/7807/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач 2), в якому просить суд:

визнати протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 05 лютого 2025 року № 03 щодо відмови у призначенні з 28 січня 2025 року ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком у відповідності до п.3 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати для ОСОБА_1 з 28 січня 2025 року дострокову пенсії за віком у відповідності до п.3 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

В обґрунтування позовних вимог стверджує, що звернулася до територіального управління ПФУ з заявою про призначення їй дострокової пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За наслідками розгляду такої заяви та доданих до неї документів позивачу рішенням від 02 лютого 2025 року відмовлено у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача 2 та вважає його протиправним. Зазначає, що наявність у неї необхідного страхового стажу підтверджується документами, доданими до заяви. Просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду прийнято вказану заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідач 2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позивач 28.01.2025, після досягнення нею 50 років, звернулася до територіального органу ПФУ з заявою про призначення пенсії на умовах п.3 ч. 1 ст. 115 Закону №1058. За наслідками розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів пенсійним органом встановлено, що страховий стаж заявниці становить 8 років 0 місяців 21 день (за необхідних 15 років). Таким чином відповідачем 05.02.2025 прийнято рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії.

Відповідач 1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову. На обґрунтування відзиву зазначає, що саме, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Миколаївській області було розглянуто заяву позивача та долучені до заяви документи та 05.02.2025 за №03 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не приймало жодного рішення яке б слугувало підставою для визнання наших дій протиправними та не є відповідачем у даній справі. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5

Відповідно до свідоцтвом про шлюб від 29 вересня 2010 року серії НОМЕР_6 згідно якого прізвище змінено з « ОСОБА_7 » змінено на « ОСОБА_8 ».

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в січня 2025 року звернулася до територіального органу ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності вказана заява до додані до неї документи розглядалися ГУ ПФУ в Миколаївській області.

Рішенням від 05.02.2025 №03 позивачу відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком. Зазначено, що вік заявника становить 54 років 6 місяці. Страховий стаж 8 років 0 місяців 21 днів (за необхідних 15 років).

За наданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди отримання допомоги по догляду за дітьми, 21.07.2005, ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до досягнення ними 3 -річного віку з 02.09.2005 по 21.11.2009, з 25.05.2010 по 03.04.2013 згідно з довідками управління соціального захисту населення від 10.02.2020 №156 та від 10.12.2020 №1068, від 24.01.2025 №69/05-09/25, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про отримання допомоги та сплаті страхових внесків. Висновок: відмовити в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 15 років.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 1 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV, право на призначення дострокової пенсії за віком мають: жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Судом встановлено, що позивач є матір`ю п`ятьох дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Станом на дату звернення до пенсійного органу з заявою про призначення їй пенсії відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону №1058 вона досягла 54 років, що не заперечується відповідачем.

Натомість спіним у даній справі є наявність у позивача 15 років страхового стажу.

За змістом спірного рішення від 05.02.2025 про відмову у призначенні позивачу пенсії, відповідачем не заперечується наявність у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 8 років 0 місяців 21 днів стажу.

До страхового стажу не зараховано: періоди отримання допомоги по догляду за дітьми, 21.07.2005, ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до досягнення ними 3 -річного віку з 02.09.2005 по 21.11.2009, з 25.05.2010 по 03.04.2013 згідно з довідками управління соціального захисту населення від 10.02.2020 №156 та від 10.12.2020 №1068, від 24.01.2025 №69/05-09/25, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про отримання допомоги та сплаті страхових внесків.

Суд погоджується з доводами позивача, що не зарахування таких періодів до її страхового стажу є протиправним з огляду на таке.

Відповідно до ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із ст.11 Закону №1058 (в редакції на час здійснення позивачем догляду), загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають зокрема особи, які відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; один з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу або компенсацію відповідно до законодавства.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у статті 20 Закону №1058-IV, відповідно до якої обчислення страхових внесків за осіб, які здійснювали догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, покладається на страхувальників, які сплачують страхові внески за рахунок коштів державного бюджету, з якого цим особам сплачуються відповідно допомога і компенсація.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина 10 статті 20 Закону України №1058-IV).

Згідно із ст.21 Закону №1058-IV (у редакції до 01.01.2011), органи Пенсійного фонду ведуть облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходження страхових внесків, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб, здійснюють облік коштів Накопичувального фонду на накопичувальних пенсійних рахунках.

При цьому персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

01 січня 2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі Закон №2464-VІ).

Статтею 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VІ) визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Абзацом 7 частини 1 статті 4 Закону №2464-VІ передбачено, що платниками єдиного внеску є підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб: осіб, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, усиновленні дитини; одного з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючих працездатних осіб, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.7 Закону №2464-VІ, єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.

Нарахування та сплата єдиного внеску за платників, зазначених у абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але не менше мінімального страхового внеску за кожну особу.

Згідно із ст.6 Закону №2464-VІ, обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, а також подавати відповідну звітність, - покладається на платника єдиного внеску. За порушення вказаного обов`язку, передбачена відповідальність платника єдиного внеску.

З аналізу вказаних положень законодавства слідує, що особа, яка доглядала дитину до досягнення нею трирічного віку/доглядала за особою, яка досягла 80-річного віку і отримувала відповідну допомогу/компенсацію, підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; за період такого догляду щомісячно при виплаті допомоги/компенсації сплачуються страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок; такий період зараховується до страхового стажу; страхові внески у цей період сплачуються за рахунок коштів державного бюджету; відомості про виплату допомоги/компенсації та сплату внесків подаються установою, яка виплачує допомогу/компенсацію (органами соціального захисту населення), до Пенсійного фонду України, котрий веде персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (складова частина Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування).

Відповідно до довідки №101/05-09/25 від 10.03.2025 відділу надання соціальних послуг м. Здолбунів управління соціальної та ветеранської політики Рівненської районної державної адміністрації підтверджується, що позивач перебувала на обліку та отримувала державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно до архівної електронної справи у такий період:

за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 з 02.09.2005 по 21.11.2009 та за ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 з 13.05.2010 по 02.04.2013.

Отже, у вказані періоди орган соціального захисту при виплаті позивачу допомоги/ компенсації був зобов`язаний нараховувати та сплачувати за рахунок коштів державного бюджету єдиний внесок, а також подавати відомості про виплату допомоги/компенсації та сплату внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто, вказані періоди мали бути зараховані до страхового стажу позивача.

Як слідує з оскаржуваного рішення та довідки форми ОК-5, відповідач не зарахував до страхового стажу позивача період догляду, а саме період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 02.09.2005 по 21.11.2009 та з 13.05.2010 по 02.04.2013.

З огляду на викладене відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку з 02.09.2005 по 21.11.2009 (догляд за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 ) та період догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку з 13.05.2010 по 02.04.2013 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7

Суд також зазначає, що саме страхувальник несе обов`язок нарахування і сплати страхових внесків та подання необхідної звітності, а органи Пенсійного фонду уповноважені контролювати виконання таких обов`язків страхувальником. Відповідно, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником таких своїх обов`язків, а отже, відсутність відомостей про сплату страхових внесків не може бути підставою для не зарахування відповідних періодів до страхового стажу при призначенні пенсії.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 21.05.2021 у справі №343/659/17, від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а, від 30.09.2019 у справі №316/1392/16-а, від 09.09.2019 у справі №242/5448/16-а, від 17.07.2019 у справі №144/669/17, від 20.03.2019 у справі №688/947/17.

Як зазначалося вище по тексту рішення, відповідачем не заперечується наявність у позивача 8 років 0 місяців 21 днів страхового стажу.

Суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно до страхового стажу позивача не зарахований з 02.09.2005 по 21.11.2009 та з 13.05.2010 по 02.04.2013, що становить 7 років 01 місяць 2 дня.

Таким чином, з урахуванням спірних періодів страховий стаж позивача становить більше 15 років.

Оскільки загальний страховий стаж позивача становить більше 15 років, позивач народила та виховала до шестирічного віку п`ятьох дітей, досягла 54 річного віку, то наявні всі підстави для призначення їй дострокової пенсії за віком.

З огляду на вищенаведене, оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Похідна вимога про зобов`язання відповідача призначити позивачу дострокову пенсію за віком відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня її звернення за призначенням пенсії, тобто з 28.01.2025, зарахувавши до її страхового стажу час догляду за дітьми, до досягнення ними трирічного віку, з 02.09.2005 по 21.11.2009 та з 13.05.2010 по 02.04.2013 підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області призначити пенсію за віком, то суд враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 08.02.2024 по справі № 500/1216/23, згідно з якої дії зобов`язального характеру щодо зарахування стажу та призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Миколаївській області. А відтак, у задоволенні позовних вимог до ГУ ПФУ в Рівненській області позивачу слід відмовити, оскільки останній не здійснював опрацювання пенсійної справи позивача та не приймав жодних рішень .

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи частково довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги, знайшли часткове підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити частково.

За правилами частини третьої статті 139 КАС України, відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській України області №03 від 05.02.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 з 28.01.2025 пенсію за віком відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до її страхового стажу періоди з 02.09.2005 по 21.11.2009 та з 13.05.2010 по 02.04.2013

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області судовий збір у сумі 484,48 грн

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 11 грудня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_7 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, буд. 1,м. Миколаїв,Миколаївська обл.,54008, ЄДРПОУ/РНОКПП 13844159)

Суддя У.М. Нор